# El manual de &kleopatra;

Marc
Mutz

    marc@kdab.net

David
Faure
Desenvolupador
Steffen
Hansen

    &Steffen.Hansen.mail;

Desenvolupador
Matthias Kalle
Dalheimer
Desenvolupador
Jesper
Pedersen

    &Jesper.Pedersen.mail;

Desenvolupador
Daniel
Molkentin

    &Daniel.Molkentin.mail;

Desenvolupador

&traductor.Antoni.Bella;
&GPLNotice;
04-07-2013
2.1.1 (&kde; 4.11)

&kleopatra; és una eina per a gestionar certificats &x509; i &openpgp;.

KDE
Kapp
X509
OpenPGP
PGP
LDAP
gpg
gpgsm
certificat

## Introducció

&kleopatra; és una eina &kde; per a gestionar certificats &x509; i &openpgp; en els anells de claus &gpgsm; i &gpg;, així com per a rebre certificats des de servidors &ldap; i d'altres.

&kleopatra; es pot iniciar des del menú Eines Gestor de certificats del &kmail;, així com des de la línia d'ordres. L'executable &kleopatra; s'anomena ``kleopatra``.

Aquest programa s'anomena Cleopatra, com una famosa faraona egípcia que va viure al temps d'en Julius Caesar, amb qui es diu que va tenir un fill, Caesarion, no reconegut com el seu hereu.

El nom es va escollir donat que el programa s'originà des del projecte Ägypten (Ägypten és Egipte en alemany). &kleopatra; és la manera d'escriure Cleopatra en alemany.

## Funcions principals

### Veure l'anell de claus local

La funció principal de &kleopatra; és mostrar i editar el contingut de la caixa de claus local, el qual és similar al concepte dels anells de claus de &gpg;, tot i que no s'ajusti massa a aquesta analogia.

La finestra principal està dividida en l'àrea gran del llistat de claus amb diverses pestanyes, la barra de menús i la barra de cerca a dalt, i la barra d'estat a sota.

Cada línia en la llista de claus es correspon amb un certificat, que s'identifica per l'anomenat Assumpte &dn;. &dn; és l'acrònim de «Nom distintiu», un identificador jeràrquic, quelcom com un camí cap al sistema de fitxers amb una sintaxi poc usual, se suposa que és un identificador global únic que identifica a un certificat en qüestió.

Per a que siguin vàlides, i per tant usables, les claus (públiques) han d'estar signades per una &ca; (Autoritat certificadora). Aquestes signatures s'anomenen certificats, però normalment els termes «certificat» i «clau (pública)» s'usen indistintament, i en aquest manual no en farem distincions, a excepció de quan s'indiqui de manera explícita.

Les &ca; poden estar signades per altres &ca; per a ser vàlides. Per suposat, ha d'existir algun limit, pel que la &ca; de nivell superior (&ca; arrel) signa la seva clau amb ella mateixa (a això se li anomena signar a sí mateix). Als certificats arrel se'ls ha d'assignar manualment una validesa (sovint anomenada confiança), &pex;, després de comparar l'empremta dactilar amb la del lloc web de la &ca;. Normalment, sol fer-ho l'administrador del sistema o el venedor d'un producte que usi certificats, però qualsevol usuari pot fer-ho també amb la interfície de línia d'ordres de &gpgsm;.

Per a veure quins dels certificats són certificats arrel, o podeu canviar al mode de llista jeràrquica de claus amb .

Podeu veure els detalls de qualsevol certificat fent-hi doble clic o usant . Això obrirà un diàleg que us mostrarà les propietats més freqüents del certificat, la vostra cadena de certificat (&ead;, la cadena de l'emissora fins la &ca; arrel) i un bolcat de tota la informació del certificat que es pot extraure des del dorsal.

Si canvieu l'anell de claus sense usar &kleopatra; (&pex;, usant la interfície de la línia d'ordres de &gpgsm;), hauríeu de refrescar la vista amb .

### Cercar i importar els certificats

La majoria de les vegades, adquirireu els certificats nous en verificar signatures als correus electrònics, atès que els certificats són encastats en les signatures que es fan en usar-los. De tota manera, si us cal enviar un correu a algú amb el que encara no heu contactat, haureu d'obtenir el certificat des d'un directori &ldap; (tot i que &gpgsm; pot fer-ho automàticament), o des d'un fitxer. També haureu d'importar el vostre propi certificat després de rebre la resposta de la &ca; a la vostra petició de certificació.

Per cercar un certificat en un directori &ldap;, seleccioneu Fitxer Cerca de certificats en el servidor i escriviu algun text (&pex;, el nom de la persona de la qual voleu el certificat) en la línia d'edició del diàleg Cerca de certificats en servidors de certificats, a continuació, feu clic al botó Cerca. Els resultats es mostraran en la llista de claus sota la barra de cerca, on podeu seleccionar els certificats per a veure'ls fent clic al botó Detalls o amb el botó Importa descarregar-lo a l'anell de claus local.

Podeu configurar la llista de servidors &ldap; per a les cerques en la pàgina Serveis de directori des del diàleg de configuració de &kleopatra;.

Si vàreu rebre el certificat com a un fitxer, intenteu . &gpgsm; necessita entendre el format del fitxer de certificat; si us plau, referiu-vos al manual de &gpgsm; per a una llista dels formats de fitxer admesos.

Si no vàreu crear la vostra parella de claus amb &gpgsm;, també haureu d'importar manualment la clau pública (així com també la clau privada) des del fitxer PKCS#12 que vàreu obtenir de la &ca;. Podeu fer-ho des de la línia d'ordres amb ``kleopatra `--import-certificate` `nom_fitxer``` o des de &kleopatra; amb , tal com ho faríeu amb els certificats «normals».

### Crear un nou parell de claus

L'element del menú inicia l'Assistent de creació de certificat que us guiarà a través d'un cert nombre de passes per tal de crear el certificat que esteu sol·licitant.

Una vegada realitzada cada passa dintre de l'assistent, premeu Següent per anar cap a la següent passa (o Enrere per a tornar a veure les passes que ja heu completat). La creació d'un requeriment de certificat pot cancel·lar-se en qualsevol moment prement el botó Cancel·la.

A la primera pàgina de l'assistent escollireu quin tipus de certificat voleu crear:

Crea una parella de claus OpenPGP personal

  La parella de claus &openpgp; es creen a nivell local, i són certificades pels vostres amics i coneguts. No existeix una autoritat de certificació central, sinó que cada individu crea un web de confiança personal mitjançant la certificació de parells de claus d'altres usuaris amb el seu propi certificat.

  Heu d'introduir un Nom, un Correu electrònic i de mode opcional un Comentari.

Crea una parella de claus X.509 personal i una sol·licitud de certificació

  La parella de claus X.509 es creen a nivell local, però el centre certificats per una autoritat de certificació (&ca;). Les &ca; poden certificar altres &ca;, creant una cadena central, jeràrquica de confiança.

  La primera passa en l'assistent serà la d'omplir el certificat amb les vostres dades personals. Els camps a omplir són:

  - Nom (CN): El vostre nom;

  - Adreça de correu-e (EMAIL): La vostra adreça de correu electrònic. Assegureu-vos que és correcta -aquesta serà l'adreça a la qual la gent us enviarà el correu emprant aquest certificat-.

  - Localització (L): El poble o ciutat a on viviu.

  - Unitat organitzativa (OU): La unitat organitzacional en la que esteu (per exemple «Logística»).

  - Organització (O): La organització a la que representeu (per exemple, l'empresa per a la que treballeu).

  - Codi de país (C): Les dues lletres pel país a on us trobeu (per exemple, «ES»).

  La següent passa en l'assistent serà la de seleccionar a on desar-lo, en un fitxer o enviar-lo directament a una &ca;. Aquí podreu especificar un nom de fitxer o una adreça de correu electrònic a on enviar el certificat.

#### Com revocar una clau

Un parell de claus que ha expirat es poden tornar a un estat funcional, sempre que tingueu accés a la clau privada i a la frase de contrasenya. Per tornar llegible una clau inusable necessitareu revocar-la. La revocació es porta a terme mitjançant l'afegit d'una signatura de revocació especial a la clau.

Aquesta signatura de revocació s'emmagatzema en un fitxer a part. Aquest fitxer podrà ser importar més endavant al clauer i després afegit a la clau inusable. Si us plau, tingueu en compte que per a la importació d'aquesta signatura a la clau no és necessària la contrasenya. Per tant, hauríem d'emmagatzemar aquesta signatura de revocació en un lloc segur, en general diferent al del parell de claus. És un bon consell utilitzar un lloc separat del vostre ordinador, o bé copiar-la a un dispositiu d'emmagatzematge extern com una memòria USB o imprimir-la.

&kleopatra; no proporciona en cap moment una funció per crear una signatura de revocació, però es pot fer amb l'aplicació &kgpg; del &kde; escollint Claus Revoca la clau i, de manera opcional, importar immediatament la signatura de revocació al vostre clauer.

## Referència del menú

### El menú Fitxer

&Ctrl;N Fitxer Certificat nou...

  Crea una nova parella de claus (pública i privada) i us permet enviar la part pública a una autoritat certificadora (&ca;) per a que la signi. El certificat resultant és el que us han de tornar o desar-lo en un servidor &ldap; per a que el descarregueu al vostre anell de claus local, per a que pugueu usar-lo per a signar i desencriptar correus.

  Aquest mode d'operació s'anomena «generació de claus descentralitzada», donat que totes les claus es creen localment. &kleopatra; (i &gpgsm;) no admeten directament la «generació de claus centralitzada», però podeu importar recopilacions de claus públiques/privades que rebeu des de la &ca; en format PCKS#12 mitjançant .

&Ctrl;&Maj;I Fitxer Cerca de certificats en el servidor...

  Cerca i importa certificats des de servidors de certificació a l'anell de claus local. Mireu pels detalls.

  Necessitareu tenir configurats els servidors de claus perquè això funcioni. Per a més detalls mireu .

&Ctrl;I Fitxer Importa certificats...

  Importa certificats i/o claus privades des de fitxers cap a l'anell de claus local. Mireu pels detalls.

  El format del fitxer del certificat hauria de ser un que estigui acceptat per &gpgsm;/&gpg;. Si us plau, referiu-vos als manuals de &gpgsm; i de &gpg; per a una llista dels formats admesos.

&Ctrl;E Fitxer Exporta certificats...

  Exporta els certificats seleccionats a un fitxer.

  L'extensió del nom de fitxer que escolliu per a exportar determina el format del fitxer d'exportació:

  - Per a certificats &openpgp;, `gpg` i `pgp` resultaran en un fitxer binari, mentre que `asc` resultarà en un fitxer amb armadura &ascii;.

  - Per a certificats &smime;, `der` resultarà en un fitxer binari, un fitxer codificat amb &der;, mentre que `pem` resultarà en un fitxer amb armadura &ascii;.

  Si no se seleccionen diversos certificats, &kleopatra; proposarà `empremta_digital.{asc,pem}` com el nom de fitxer per exportar.

  Aquesta funcionalitat només està disponible si s'han seleccionat un o més certificats.

  Això tan sols exporta les claus públiques, encara que la clau privada estigui disponible. Useu per exportar les claus privades a un fitxer.

Fitxer Exporta claus secretes...

  Exporta la clau privada a un fitxer.

  En el diàleg que s'obre, podeu triar si s'ha de crear un fitxer d'exportació binari o amb armadura &ascii; (Armadura ASCII). Després feu clic sobre la icona de carpeta al costat dret del quadre de text Fitxer de sortida i seleccioneu la carpeta i el nom del fitxer d'exportació. En exportar claus secretes &smime;, també podeu triar el Joc de caràcters de la contrasenya. Per a més detalls veure el debat de l'opció `--p12charset joc_de_caràcters` en el manual de &gpgsm;.

  Aquesta funcionalitat només està disponible si s'ha seleccionat exactament només un certificat, i està disponible la clau secreta per a aquest.

  Rarament hauria de ser necessari usar aquesta funció i, si ho fos, s'hauria de planificar amb cura. Planificar la migració d'una clau privada implica l'elecció del suport de transport i l'eliminació segura de les dades de la clau de la màquina antiga, així com del suport de transport, entre altres coses.

&Ctrl;&Maj;E Fitxer Exporta certificats al servidor...

  Publica els certificats seleccionats a un servidor de claus (només &openpgp;).

  El certificat s'envia al servidor de certificats configurat per a &openpgp; (cf. ), si està establert, en cas contrari a keys.gnupg.net.

  Aquesta funcionalitat només està disponible si almenys s'ha seleccionat un certificat &openpgp; (i no &smime;).

  Quan s'han exportat els certificats &openpgp; a un servidor de directori públic, és pràcticament impossible eliminar-los. Abans d'exportar el vostre certificat a un servidor de directori públic, assegureu-vos que heu creat un certificat de revocació de manera que pugueu revocar-lo més tard, si cal..

  La majoria dels servidors de certificació &openpgp; públics sincronitzen els certificats entre si, de manera que no té molt sentit enviar-lo a més d'un.

  Pot passar que una cerca en un servidor de certificats no doni cap resultat tot i que només li heu enviat el vostre certificat. Això és deu a que la majoria d'adreces de servidor de claus públics usen DNS round-robin per equilibrar la càrrega entre diverses màquines. Aquestes màquines se sincronitzen entre si, però en general, només cada 24 hores.

Fitxer Desencripta/verifica fitxers...

  Desencripta els fitxers i/o verifica les signatures als fitxers.

Fitxer Signa/encripta fitxers...

  Signa i/o encripta els fitxers.

&Ctrl;W Fitxer Tanca

  Tanca la finestra principal de &kleopatra;. Podeu restaurar-la en qualsevol moment des de la icona a la safata del sistema.

&Ctrl;Q Fitxer Surt

  Fa que finalitzi &kleopatra;.

### El menú Vista

F5 Vista Torna a mostrar

  Refresca la llista de certificats.

  L'ús d'aquesta funció generalment no és necessari, atès que &kleopatra; supervisa el sistema de fitxers per als canvis i refresca automàticament la llista de certificats quan sigui necessari.

&Esc; Vista Atura l'operació

  Atura (cancel·la) totes les operacions pendents, &pex;, una cerca, un llistat de claus o una descàrrega.

  Aquesta funció només està disponible si almenys hi ha una operació activa.

  Degut a les limitacions del dorsal, de vegades les operacions es pengen de manera que aquesta funció no serà capaç de cancel·lar, immediatament, o en absolut.

  En aquests casos, l'única manera de restablir l'ordre és matar els processos &scdaemon;, &dirmngr;, &gpgsm; i &gpg;, en aquest ordre, a través de les eines del sistema operatiu (`top`, el Gestor de tasques, &etc;), fins que l'operació es desbloquegi.

Vista Detalls del certificat

  Mostra els detalls del certificat actualment seleccionat.

  Aquesta funció només està disponible si s'ha seleccionat exactament un certificat.

  Aquesta funció també està disponible fent doble clic directament sobre l'element corresponent de la vista de llista.

Vista Llista jeràrquica de certificats

  Canvia entre el mode jeràrquic i pla de la llista de claus.

  En el mode jeràrquic, els certificats estan ordenats per relacions emissor/subjecte, pel que és fàcil veure a quina certificació jeràrquica pertany un certificat donat, però és més difícil trobar un certificat inicialment (per descomptat, també podeu usar la barra de cerca).

  En mode pla, es mostren tots els certificats en una llista plana, ordenats alfabèticament. En aquest mode, és fàcil de trobar un certificat indicat, però no s'apreua clarament a quin certificat arrel pertany.

  Aquesta funció canvia la manera jeràrquica per pestanya, &ead;, cada pestanya té el seu propi estat de jerarquia. Això es deu a que podeu tenir un llistat pla i un llistat jeràrquic a mà, cadascun en la seva pròpia pestanya.

  El mostrar jeràrquicament actualment només s'implementa per certificats &smime;. Hi ha desacord entre els desenvolupadors sobre la forma correcta per mostrar jeràrquicament els certificats &openpgp; (bàsicament, «pare &equals; signador» o «pare &equals; signant»).

&Ctrl;. Vista Expandeix-ho tot

  Expandeix tots els elements en la vista de llista de certificats, &ead;, fa que tots els elements estiguin visibles.

  És el valor per omissió quan s'entra en el mode de llistat de claus jeràrquic.

  Per descomptat, encara podeu expandir i contraure els elements individualment.

  Aquesta funció només està disponible quan està activat.

&Ctrl;, Vista Contraure-ho tot

  Contrau tots els elements de la llista en la vista de llista de certificats, &ead; oculta tots els elements, excepte els de nivell superior.

  Per descomptat, encara podeu expandir i contraure els elements individualment.

  Aquesta funció només està disponible quan està activat.

### El menú Certificats

Certificats Canvia la confiança del propietari...

  Canvia la confiança del propietari del certificat &openpgp; seleccionat.

  Aquesta funció només està disponible quan se selecciona exactament un certificat &openpgp;.

Certificats Confia en el certificat arrel

  Marcar això (&smime;) fa el certificat arrel com de confiança.

  D'alguna manera, això és l'equivalent a per a certificats arrel &smime;. Podeu, de tota manera, només triar entre els termes de &openpgp; confiança «ultimate» i «never trust».

  El dorsal (per mitjà de &gpgagent;) demanarà en el moment de la importació de certificats arrel si confieu en el certificat arrel d'importació. Tanmateix, aquesta funció ha de ser explícitament permesa en la configuració del dorsal (`allow-mark-trusted` a `gpg-agent.conf`, o bé Sistema GnuPG Agent GPG Permetre als clients marcar les claus com «de confiança» o Validació S/MIME Permet marcar els certificats arrel com de confiança sota ).

  Habilitar aquesta funcionalitat en el dorsal pot produir emergents des de &pinentry; en moments inoportuns (&pex;, en la verificació de signatures), i per tant es pot blocar desatenent el processament del correu electrònic. Per aquesta raó, i perquè és convenient per a poder establir la desconfiança a un nou certificat arrel de confiança, &kleopatra; permet l'ajust manual de la confiança.

  A causa de la falta de suport del dorsal per a aquesta funció, &kleopatra; ha de treballar directament sobre la base de dades de confiança de &gpgsm; (`trustlist.txt`). En utilitzar aquesta funció, assegureu-vos que no hi ha altres operacions de criptografia en curs que podrien competir amb &kleopatra; en la modificació de la base de dades.

  Aquesta funció només està disponible quan està seleccionat exactament un certificat arrel &smime;, i aquest encara no és de confiança.

  Utilitzeu per desfer aquesta funció.

Certificats Desconfia del certificat arrel

  Marca aquest certificat arrel (&smime;) com de no confiança.

  Aquesta funció només està disponible quan està seleccionat exactament un certificat arrel &smime;, i aquest és de confiança.

  Utilitzeu per desfer aquesta funció. Veure-ho per a més detalls.

Certificats Certifica un certificat...

  Us permet certificar un altre certificat &openpgp;.

  Aquesta funció només està disponible si s'ha seleccionat exactament un certificat &openpgp;.

Certificats Canvia la data de venciment...

  Permet canviar la data de venciment del certificat &openpgp;.

  Utilitzeu aquesta funció per allargar la vida útil dels certificats &openpgp; com una alternativa a crear-ne un de nou, o l'ús il·limitat d'aquest («mai caduca»).

  Aquesta funcionalitat només està disponible si s'ha seleccionat exactament només un certificat &openpgp;, i està disponible la clau secreta per a aquest.

Certificats Canvia la contrasenya...

  Permet canviar la contrasenya de la clau secreta.

  Aquesta funció només està disponible si s'ha seleccionat exactament un certificat, i la clau secreta està disponible per a aquest. Es requereix un dorsal molt recent, ja que hem canviat la implementació de la crida directa de &gpg; i &gpgsm; a una basada en &gpgme;.

  Per raons de seguretat, &pinentry; demana tant l'antiga com la nova contrasenya, en un procés a part. Depenent de la plataforma on s'executen i sobre la qualitat de la implementació de &pinentry; en aquesta plataforma, pot succeir que la finestra de &pinentry; aparegui al fons. Per tant, si se selecciona aquesta funció i no passa res, comproveu la barra de tasques del sistema operatiu per si una finestra de &pinentry; està oberta en segon pla.

Certificats Afegeix ID d'usuari...

  Permet afegir una nova ID d'usuari pel certificat de &openpgp;.

  Utilitzeu aquesta opció per afegir noves identitats a un certificat ja existent com a alternativa a la creació d'un nou parell de claus. Una ID d'usuari de &openpgp; té la següent forma:

      Nom_real (Comentari) <Correu_electrònic>

  En el diàleg que apareix quan se selecciona aquesta funció, &kleopatra; us demanarà separadament per cadascun dels tres paràmetres (Nom_real, Comentari i Correu_electrònic), i mostrarà el resultat en una vista prèvia.

  Aquests paràmetres estan subjectes a les mateixes restriccions d'administrador que en els nous certificats. Per a més detalls veure i .

  Aquesta funcionalitat només està disponible si s'ha seleccionat exactament només un certificat &openpgp;, i està disponible la clau secreta per a aquest.

Supr Certificats Esborra

  Elimina el(s) certificat(s) seleccionat(s) de l'anell de claus local.

  Useu aquesta funció per eliminar les claus no usades del vostre anell de claus local. De tota manera, com que els certificats són afegits normalment als correus electrònics signats, la verificació d'un correu electrònic pot provocar que la clau eliminada torni a l'anell de claus local. Per tant, probablement serà millor evitar aquesta funció sempre que sigui possible. Quan es perdi, useu la barra de cerca o la funció per a tornar a tenir el control sobre la gran quantitat de certificats.

  Hi ha una excepció a l'anterior: Quan s'elimina un dels certificats propis, també elimineu la clau secreta. Això implica que no sereu capaç de llegir les comunicacions encriptades del passat fetes amb aquest certificat, llevat que tingueu una còpia de seguretat en algun lloc.

  &kleopatra; us advertirà quan s'intenti eliminar una clau secreta.

  A causa de la naturalesa jeràrquica dels certificats &smime;, si elimineu un emissor &smime; (certificat &ca;), també s'eliminen tots els assumptes. Això és el mateix que en un sistema de fitxers: Quan s'elimina una carpeta, també esborreu tots els fitxers i carpetes dins seu.

  Naturalment, aquesta funció només està disponible si heu seleccionat almenys un certificat.

Certificats Bolca un certificat

  Mostra tota la informació que té &gpgsm; sobre el certificat (&smime;) seleccionat.

  Veure el debat sobre `--dump-key clau` en el manual de &gpgsm; per obtenir detalls sobre la sortida.

### El menú Eines

Eines Visor de registre del GnuPG

  Inicia &kwatchgnupg;, una eina per a presentar la sortida de depuració d'aplicacions &gnupg;. Si la signatura, encriptatge, o verificació deixen de funcionar misteriosament, és possible esbrinar per què mirant al registre.

  Aquesta funció no està disponible en Windows, ja que els mecanismes subjacents no estan implementats en el dorsal per a aquesta plataforma.

Eines Refresca els certificats OpenPGP

  Refresca tots els certificats &openpgp; mitjançant l'execució de

      gpg --refresh-keys

  Després de completar amb èxit l'ordre, l'anell de claus local reflectirà els canvis pel que fa a la validesa dels certificats &openpgp;.

  Veure la nota sota per a algunes advertències.

Eines Refresca els certificats X.509

  Refresca tots els certificats &smime; mitjançant l'execució de

      gpgsm -k --with-validation --force-crl-refresh --enable-crl-checks

  Després de completar amb èxit l'ordre, l'anell de claus local reflectirà els últims canvis pel que fa a la validesa dels certificats &smime;.

  El refrescar certificats &x509; o &openpgp; implica la descàrrega de tots els certificats i les &crl;, per comprovar si algun ha estat revocat en l'interval.

  Això pot provocar una congestió de la connexió de la xarxa (també la d'altres persones), i pot trigar fins a una hora en acabar, en funció de la vostra connexió de xarxa i el nombre de certificats a verificar.

Eines Importa CRL des d'un fitxer...

  Us permet importar manualment les &crl; des de fitxers.

  Normalment, les llistes de certificats revocats (les &crl;) es manegen de forma transparent pel dorsal, però de vegades pot ser útil per importar una &crl; manualment a la memòria cau de &crl; locals.

  Per a que la importació de la &crl; funcioni, l'eina &dirmngr; haurà d'estar present en la recerca de la variable d'entorn `PATH`. Si aquest element de menú està deshabilitat, haureu de contactar amb l'administrador del sistema i preguntar-li si pot instal·lar &dirmngr;.

Eines Neteja el cau de CRL

  Neteja el cau CRL de &gpgsm;.

  Probablement mai us calgui. Podeu forçar un refresc del cau CRL seleccionant tots els certificats i usant en el seu lloc .

Eines Bolcat del cau de CRL

  Mostra el contingut detallat del cau CRL de &gpgsm;.

### El menú Arranjament

&kleopatra; disposa del menú Arranjament per omissió del &kde; com es descriu als Fonaments del &kde;, amb una entrada addicional:

Arranjament Executa una autocomprovació

  Realitza una sèrie de proves automàtiques i presenta els seus resultats.

  Aquest és el mateix conjunt de proves que s'executa en l'arrencada per omissió. Si heu deshabilitat startup-time self-tests, ho podeu tornar a habilitar aquí.

### El menú Finestra

El menú Finestra us permet manejar les pestanyes. L'ús dels elements en aquest menú pot canviar el nom d'una pestanya, afegir-ne una de nova, duplicar l'actual, tancar l'actual, i moure l'actual a l'esquerra o a la dreta.

En fer clic amb &BDR; sobre una pestanya s'obrirà un menú contextual, on també es poden seleccionar les mateixes accions.

### El menú Ajuda

&kleopatra; disposa del menú Ajuda per omissió del &kde; com es descriu als Fonaments del &kde;.

## Referència de les opcions de la línia d'ordres

Tan sols es mostren aquelles opcions específiques de &kleopatra;. Com amb totes les aplicacions de &kde;, podeu tenir una llista completa d'aquestes opcions executant l'ordre ``kleopatra `--help```.

`--uiserver-socket` argument

  Ubicació del sòcol que està escoltant el servidor d'IU

`--daemon`

  Executa només el servidor d'IU, amaga la pantalla principal.

`-p` `--openpgp`

  Usa &openpgp; per a la següent operació.

`-c` `--cms`

  Usa CMS (X.509, S/MIME) per a l'operació següent.

`-i` `--import-certificate`

  Especifica un fitxer o un &URL; des d'on importar els certificats (o claus privades).

  Aquesta és la línia d'ordres equivalent de .

`-e` `--encrypt`

  Encripta fitxer(s).

`-s` `--sign`

  Signa fitxer(s).

`-E` `--encrypt-sign`

  Encripta i/o signa el(s) fitxer(s). Igual que `--sign-encrypt`, no l'utilitzeu.

`-d` `--decrypt`

  Desencripta fitxer(s).

`-V` `--verify`

  Verifica fitxer/signatura.

`-D` `--decrypt-verify`

  Desencripta i/o verifica fitxer(s).

## Configurar &kleopatra;

Es pot accedir al diàleg de configuració del &kleopatra; mitjançant Arranjament Configura &kleopatra;...

Cadascuna de les seves pàgines es descriu en les següents seccions.

### Configurar els serveis de directori

En aquesta pàgina, podeu configurar quins servidors &ldap; utilitzar per a les cerques de certificats &smime;, i quins servidors de claus utilitzar per a les cerques de certificats &openpgp;.

Això és simplement una versió més fàcil d'usar de la mateixa configuració que també es troba en . Tot el que podeu configurar aquí, també ho podeu configurar allà.

#### Una nota sobre la configuració de l'intermediari (proxy)

La configuració de l'intermediari es pot configurar per &http; i &ldap; en , però només per a &gpgsm;. Per a &gpg;, a causa de la complexitat de les opcions de servidor de claus en &gpg; i la manca de suport adequat en &gpgconf;, actualment haureu de modificar directament el fitxer de configuració `gpg.conf`. Si us plau, consulteu el manual de &gpg; per a més detalls. &kleopatra; conservarà aquestes preferències, però encara no permet modificar-les en l'&IGU;.

La taula Serveis de directori mostra quins servidors estan configurats. Feu doble clic en una cel·la de la taula per a canviar els paràmetres d'entrades de servidor existent.

El significat de les columnes en la taula és el següent:

Esquema

  Determina el protocol de xarxa que s'utilitza per accedir al servidor. Els esquemes d'ús freqüent són ldap (i el seu germà segur &ssl; ldaps) pels servidors &ldap; (protocol comú per &smime;, l'únic suportat per &gpgsm;), i hkp, el protocol de servidor de claus Horowitz, avui en dia el protocol de servidor de claus &http;, un protocol basat en &http; que pràcticament suporten tots els servidors de claus &openpgp; públics.

  Si us plau, referiu-vos als manuals de &gpg; i de &gpgsm; per a una llista dels esquemes suportats.

Nom del servidor

  El nom de domini del servidor, &pex;, keys.gnupg.net.

Port del servidor

  El port de xarxa on el servidor està escoltant.

  Això canvia automàticament al port per omissió quan es canvia el , a menys s'hagi establert en un port no estàndard. Si heu canviat el port per omissió i no es pot recuperar, intenteu establir a `http` i a `80` (el per omissió per a &http;), llavors partiu d'aquí.

DN Base

  La &dn; base (només per a &ldap; i &ldaps;), &ead;, l'arrel de la jerarquia &ldap;. Sovint l'anomenen «cerca arrel (search root)» o «cerca base (search base)».

  En general, s'assembla a `c=de,o=Foo`, com a part de la &URL; &ldap;.

Nom d'usuari

  El nom d'usuari, si és el cas, s'usa per a iniciar la sessió al servidor.

  Aquesta columna només es mostra si l'opció Mostra la informació d'usuari i contrasenya (a la taula de a sota) està marcat.

Contrasenya

  La contrasenya, si és el cas, s'usa per a iniciar la sessió al servidor.

  Aquesta columna només es mostra si l'opció Mostra la informació d'usuari i contrasenya (a la taula de a sota) està marcat.

X.509

  Reviseu aquesta columna si aquesta entrada s'ha d'usar per a les cerques de certificats &x509; (&smime;).

  Només els servidors &ldap; (i &ldaps;) són compatibles amb &smime;.

OpenPGP

  Reviseu aquesta columna si aquesta entrada s'ha d'usar per a les cerques de certificats &openpgp;.

Podeu configurar tants servidors &smime; (&x509;) com vulgueu, però en qualsevol moment només es permet un servidor &openpgp;. L'&IGU; ho forçarà.

Per afegir un nou servidor, feu clic al botó Nou. Això duplica l'entrada seleccionada, si existeix, o s'insereix un servidor &openpgp; per omissió. A continuació, podeu establir la , la , la , i l'habitual i , dos dels quals només són necessaris si el servidor requereix autenticació.

Per inserir directament una entrada per a certificats &x509;, useu Nou X.509; useu Nou OpenPGP per a &openpgp;.

Per eliminar un servidor de cerca de la llista, seleccioneu-lo i després premeu el botó Elimina.

Per a definir el temps d'espera &ldap;, &ead;, el temps màxim que s'esperarà el dorsal per a rebre la resposta del servidor, simplement useu el corresponent camp d'entrada, anomenat Temps d'expiració LDAP (minuts:segons).

Si un dels servidors necessita una base de dades enorme, de manera que cada cerca raonable com `Smith` abasti el màxim nombre d'elements retornats per la consulta, potser voldreu incrementar aquest limit. Podeu esbrinar fàcilment si s'abasta aquest limit durant la cerca, perquè en aquest cas es mostrarà un diàleg per a dir-vos que es truncaran els resultats.

Alguns servidors poden imposar els seus propis límits al nombre d'elements que retornen des d'una consulta. En aquest cas, l'increment del límit no resultarà en el retorn de més elements.

### Configurar l'aparença

#### Configurar els Consells

A la llista de certificats principal, &kleopatra; pot mostrar els detalls d'un certificat en un consell. La informació mostrada és la mateixa que en la pestanya Vista general del diàleg Detalls del certificat. Els consells, però, es poden limitar a només mostrar un subconjunt de la informació per a una experiència menys detallada.

La ID de clau sempre es mostra. Això és per assegurar que els consells per als diferents certificats, de fet, són diferents (això és especialment important si només s'ha seleccionat ).

De forma independent podeu habilitar o deshabilitar la informació següent:

Mostra la validesa

  Mostra informació sobre la validesa d'un certificat: el seu estat actual, la &dn; de l'emissor (només &smime;), les dates d'expiració (si escau) i les etiquetes d'ús del certificat.

  Exemple:

      Aquest certificat és vàlid en l'actualitat.
      Emissor:            CN=Test-ZS 7,O=Intevation GmbH,C=DE
      Validesa:          des del 25.08.2009 10:42 fins el 19.10.2010 10:42
      Ús del certificat: Signatura de correus i fitxers, Encriptatge de correus i fitxers
      ID de clau:            DC9D9E43

Mostra la informació del propietari

  Mostra informació sobre el propietari del certificat: assumpte-&dn; (només &smime;), ID d'usuari (incloent-hi les adreces de correu electrònic) i confiança de l'usuari (només &openpgp;).

  &openpgp; exemple:

      ID d'usuari:           Gpg4winUserA <gpg4winusera@test.hq>
      ID de clau:            C6BF6664
      Confiança de l'usuari:        fonamental

  Exemple &smime;:

      Assumpte:           CN=Gpg4winTestuserA,OU=Testlab,O=Gpg4win Project,C=DE
      t.c.c.:            Gpg4winUserA@test.hq
      ID de clau:            DC9D9E43

Mostra els detalls tècnics

  Mostra la informació tècnica sobre el certificat: número de sèrie (només &smime;), tipus, empremta digital, i ubicació d'emmagatzematge.

  Exemple:

      Número de sèrie:     27
      Tipus de certificat:  1,024-bit RSA (certificat secret disponible)
      ID de clau:            DC9D9E43
      Empremta digital:       854F62EEEBB41BFDD3BE05D124971E09DC9D9E43
      Emmagatzemada:           en aquest ordinador

#### Configurar les Categories de certificat

&kleopatra; us permet personalitzar l'aparença dels certificats en la vista de llista. Inclou mostrar una petita icona, però també podeu influir en els colors de primer pla i de fons (pel text), així com en el tipus de lletra.

A cada categoria de certificat en la llista se li assigna un conjunt de colors, una icona (opcional) i un tipus de lletra per a quan es mostrin els certificats que pertanyen a aquesta categoria. La llista de categories actua com a vista prèvia de les opcions. Les categories poden ser definides lliurement per l'administrador o l'usuari avançat, mireu en .

Per establir o canviar la icona d'una categoria, seleccioneu-la en la llista i premeu el botó Estableix la icona.... Apareixerà el diàleg de selecció d'icones estàndard del &kde; i podreu seleccionar-ne una d'existent des de la col·lecció del &kde; o carregar-ne una de personalitzada.

Per eliminar una icona, necessiteu prémer el botó Aparença per defecte.

Per a canviar el color del text (&ead;, primer pla) d'una categoria, seleccioneu-la en la llista i premeu el botó Estableix el color del text.... Apareixerà el diàleg de selecció de color estàndard del &kde; i podreu seleccionar o crear un color nou.

El canvi del color de fons es fa de la mateixa manera, simplement premeu Estableix el color del text....

Per a canviar el tipus de lletra, bàsicament necessiteu dues opcions:

1. Modificar el tipus de lletra estàndard, usada en totes les vistes de llista del &kde;.

2. Usar un tipus de lletra personalitzat.

La primera opció necessita l'avantatge que el tipus de lletra segueixi l'estil que escolliu per a tot el &kde;, mentre que l'última us dóna control complet sobre el tipus de lletra que s'usarà. La decisió és vostra.

Per usar el tipus de lletra estàndard modificada, seleccioneu la categoria de la llista, i marqueu o desmarqueu els modificadors de tipus de lletra Cursiva, Negreta i/o Ratllat. Podeu veure immediatament l'efecte del tipus de lletra en la llista de categories.

Per usar un tipus de lletra a mida, premeu el botó Estableix el tipus de lletra.... Apareixerà el diàleg de selecció del tipus de lletra estàndard de &kde; i podreu seleccionar el nou tipus de lletra.

Pot seguir utilitzant els modificadors de tipus de lletra per a canviar el tipus de lletra a mida, així com per modificar el tipus de lletra estàndard.

Per a tornar al tipus de lletra estàndard, necessiteu prémer el botó Aparença per defecte.

#### Configurar l'Ordre d'atributs DN

Tot i que els &dn; són jeràrquics, l'ordre dels components individuals (anomenats &dn; relatius (les RDN), o atributs &dn;) no està definit. L'ordre en el que es mostren els atributs és, per tant, qüestió de gustos personals o de política d'empresa, d'aquí que sigui configurable en &kleopatra;.

Aquesta opció no tan sols s'aplica a &kleopatra;, si no a totes les aplicacions que usen la tecnologia de &kleopatra;. En el moment d'escriure aquestes línies, entre elles estaven &kmail;, &kaddressbook;, així com la mateixa &kleopatra;, per descomptat.

Aquesta pàgina de configuració consta bàsicament de dues llistes, una per als atributs coneguts (Atributs disponibles) i una per a descriure l'Ordre actual dels atributs.

Ambdues llistes contenen entrades que es descriuen com la forma breu de l'atribut (&pex;, CN), així com la manera expandida (Nom comú).

La llista Atributs disponibles sempre s'ordena alfabèticament, mentre que la llista Ordre actual dels atributs reflecteix l'ordre de l'atribut &dn; configurat: El primer atribut de la llista també és el que es mostra primer.

Tan sols els atributs que es mostren explícitament en la llista Ordre actual dels atributs.La resta estan ocults per omissió.

De tota manera, si l'entrada marcador de posició _X_ (Tots els altres) estan en la llista «actual», tots els atributs que sense llistar (siguin o no coneguts) seran inserits al punt _X_, en el seu ordre relatiu original.

Un petit exemple ajudarà a aclarir l'assumpte:

Donar el &dn;

> O=&kde;, C=US, CN=Dave Devel, X-BAR=foo, OU=&kleopatra;, X-FOO=bar,

l'ordre dels atributs per omissió «CN, L, _X_, OU, O, C» presentarà el &dn; en el següent format:

> CN=Dave Devel, X-BAR=foo, X-FOO=bar, OU=&kleopatra;, O=&kde;, C=US

mentre que «CN, L, OU, O, C» presentarà

> CN=Dave Devel, OU=&kleopatra;, O=&kde;, C=US

Per afegir un atribut a l'ordre de visualització de la llista, seleccioneu-lo en la llista Atributs disponibles i premeu el botó Afegeix a l'ordre actual d'atributs.

Per eliminar un atribut de l'ordre de visualització de la llista, seleccioneu-lo en la llista Atributs disponibles i premeu el botó Eliminar de l'ordre actual d'atributs.

Per a moure un atribut al començament (final), seleccioneu-lo en la llista Ordre actual dels atributs i premeu el botó Mou a dat de tot (Mou al fons).

Per a moure un atribut cap avall (a sota) tan sols una posició, seleccioneu-lo de la llista Ordre actual dels atributs i premeu el botó Mou un amunt (Mou un avall).

### Configurar les Operacions de criptografia

#### Configurar les Operacions de correu electrònic

Aquí es poden configurar alguns aspectes de les operacions de correu electrònic del &uiserver; de &kleopatra;. En l'actualitat, només es pot configurar si voleu utilitzar o no el mode ràpid per a signar i encriptar missatges de correu electrònic, individualment.

Quan s'habilita el «mode ràpid» no es mostra cap diàleg en signar (encriptar) els correus electrònics, a menys que hi hagi un conflicte que necessiti una resolució manual.

#### Configurar les Operacions amb fitxers

Aquí podeu configurar alguns aspectes de les operacions amb fitxers del &uiserver; de &kleopatra;. En l'actualitat, només podeu triar el programa de suma de verificació a utilitzar per `CHECKSUM_CREATE_FILES`.

Utilitzeu Programa de suma de verificació a usar per triar quin dels programes de suma de verificació configurat s'ha d'utilitzar en crear fitxers de suma de verificació.

Quan es comproven les sumes de verificació, el programa a utilitzar les troba automàticament, en base als noms dels fitxers de suma de verificació trobats.

L'usuari administrador i l'usuari avançat poden definir quins programes de suma de verificació poden estar a disposició de &kleopatra; través de les anomenades «Definicions de la suma de verificació» al fitxer de configuració. Veure a per més detalls.

### Configurar l'aparença de la validació S/MIME

En aquesta pàgina, podeu configurar certs aspectes de la validació dels certificats de &smime;.

En la seva major part, això és simplement una versió més fàcil d'usar de la mateixa configuració que també es troba en . Tot el que podeu configurar aquí, també ho podeu configurar allà, amb l'excepció de , que és específic de &kleopatra;.

El significat de les opcions és el següent:

#### Configuració de l'interval de comprovació del certificat

Comprova la validesa del certificat cada N hores

  Aquesta opció permet marcar l'interval de la validesa del certificat. També podeu triar l'interval de comprovació (en hores). L'efecte de marcar l'interval és el mateix que , no hi ha cap disposició per a programar l'interval de o .

  La validació es realitza implícitament cada vegada que els fitxers importants en `~/.gnupg` canviïn. Aquesta opció, igual que i , per tant només afecta els factors externs de validesa del certificat.

#### Configuració del mètode de validació

Valida els certificats usant les CRL

  Si seleccioneu aquesta opció, els certificats &smime; es validen utilitzant llistes de certificats revocats (les &crl; -Certificate Revocation Lists-).

  Veure pel mètode alternatiu de comprovació de la validesa del certificat.

Valida els certificats en línia (OCSP)

  Si seleccioneu aquesta opció, els certificats &smime; són validats en línia amb el protocol d'estat de certificats en línia (&ocsp; -Online Certificates Status Protocol-).

  En triar aquest mètode, s'envia una sol·licitud al servidor de &ca; més o menys cada vegada que s'envia o es rep un missatge xifrat, el que teòricament permet a l'agència d'emissió de certificats realitzar un seguiment amb qui intercanvieu (&pex;) correus.

  Per utilitzar aquest mètode, cal introduir el &URL; de la resposta &ocsp; en .

  Veure per a un mètode més tradicional de comprovar la validació del certificat que no perdi informació sobre amb qui intercanvieu missatges.

URL del contestador OCSP

  Introduïu aquí l'adreça del servidor per a la validació de certificats en línia (contestador &ocsp;). El &URL; en general comença amb `http://`.

Signatura del contestador OCSP

  Seleccioneu aquí el certificat amb el que el servidor &ocsp; signa les seves respostes.

Ignora l'URL de servei dels certificats

  Cada certificat &smime; en general conté el &URL; de resposta &ocsp; del seu emissor ( revelarà si un certificat determinat la conté).

  En seleccionar aquesta opció fa que &gpgsm; ometi les &URL; i només utilitza la configuració de a sobre.

  Useu-la per a &pex;, forçar l'ús d'un intermediari &ocsp; a tota l'empresa.

#### Configurar les opcions de validació

No comprovis les polítiques de certificat

  Per omissió, &gpgsm; utilitza el fitxer `~/.gnupg/policies.txt` per comprovar si està permesa la política de certificats. Si seleccioneu aquesta opció, no es comprovaran les polítiques.

No consultis mai una CRL

  Si aquesta opció està marcada, no s'empraran mai les llistes de revocació de certificats per a validar els certificats &smime;.

Permetre marcar els certificats arrel com a fiables

  Si aquesta opció està marcada, mentre s'importa un certificat &ca; arrel, se us demanarà que confirmeu la seva empremta digital i que indiqueu si es té o no com a de confiança aquest certificat arrel.

  Un certificat arrel necessita ser de confiança abans que els certificats que certifica siguin de confiança, però confiar a la lleugera en certificats arrel en el vostre magatzem de certificats posarà en perill la seguretat del sistema.

  Habilitar aquesta funcionalitat en el dorsal pot produir emergents des de &pinentry; en moments inoportuns (&pex;, en la verificació de signatures), i per tant es pot blocar desatenent el processament del correu electrònic. Per aquesta raó, i perquè és convenient per a poder establir la desconfiança a un nou certificat arrel de confiança, &kleopatra; permet l'ajust manual de la confiança usant i .

  Aquesta configuració no influeix en la funció de &kleopatra;.

Obté els certificats d'emissor que falten

  Si aquesta opció està marcada, els certificats d'emissor que manquen es recuperen quan és necessari (això s'aplica als mètodes de validació &crl; i &ocsp;).

#### Configurar les opcions de la petició &http;:

No facis cap sol·licitud HTTP

  Deshabilita per complet l'ús de l'&http; per a &smime;.

Ignora el punt de distribució de CRL HTTP dels certificats

  Quan se cerca la ubicació d'un &crl;, el certificat a provar en general conté el que es coneix com entrades «&crl; Punt de distribució» (DP), que són &URL; que descriuen la manera d'accedir a la &crl;. S'utilitza la primera entrada DP.

  Amb aquesta opció, totes les entrades que usin l'esquema &http; seran ignorades quan se cerca un DP adequat.

Usa l'intermediari HTTP del sistema

  Si se selecciona aquesta opció, el valor de l'intermediari &http; que es mostra a la dreta (provinent de la variable d'entorn `http_proxy`) s'usarà per a totes les peticions &http;.

Usa aquest intermediari per a peticions HTTP

  Si no s'ha definit cap intermediari del sistema, o heu d'utilitzar un intermediari diferent per a &gpgsm;, introduïu aquí la seva localització.

  S'utilitzarà per a totes les peticions HTTP relatives a S/MIME.

  La sintaxi és `màquina`:`port`, &pex;, `intermediari.enlloc.com:3128`.

#### Configurar les opcions de la petició &ldap;:

No facis cap petició LDAP

  Deshabilita per complet l'ús de &ldap; per a &smime;.

Ignora el punt de distribució de CRL LDAP dels certificats

  Quan se cerca la ubicació d'un &crl;, el certificat a provar en general conté el que es coneix com entrades «&crl; Punt de distribució» (DP), que són &URL; que descriuen la manera d'accedir a la &crl;. S'utilitza la primera entrada DP.

  Amb aquesta opció, totes les entrades que usin l'esquema &ldap; seran ignorades quan se cerca un DP adequat.

Màquina primària per a peticions LDAP

  Introduir aquí un servidor &ldap; farà que totes les peticions &ldap; vagin primer a aquest servidor. Més precisament, aquesta configuració substitueix qualsevol especificació a la part màquina i port en un &URL; &ldap; i també s'utilitzarà si la màquina i el port s'han omès en la &URL;.

  Els altres servidors &ldap; només s'utilitzaran si la connexió a l'«intermediari» ha fallat. La sintaxi és `màquina` o `màquina`:`port`. Si s'omet el port , s'utilitzarà el port 389 (el port &ldap; estàndard).

### Configurar el sistema GnuPG

Aquesta part del diàleg és auto-generada a partir de la sortida de `gpgconf `--list-components`` i, per a cada component que retorna l'ordre anterior, la sortida de `gpgconf `--list-options` component`.

El més útil d'aquestes opcions ha estat duplicat com a pàgines independents en el diàleg de configuració de &kleopatra;. Veure i per a les dues pàgines de diàleg que contenen les opcions seleccionades en aquesta part del diàleg.

El contingut exacte d'aquesta part del diàleg depèn de la versió del dorsal de &gnupg; que hi hagi instal·lat i, potencialment, la plataforma en que s'executa. Per tant, només analitzarem la disposició general del diàleg, incloent l'assignació des de l'opció de &gpgconf; al control de l'&IGU; &kleopatra;.

&gpgconf; retorna informació de configuració per a múltiples components. Dins de cada component, les opcions individuals es combinen en grups.

&kleopatra; mostra una pestanya per a cada component informat per &gpgconf;, els grups estan encapçalats per una línia horitzontal que mostra el nom del grup com l'ha retornat &gpgconf;.

Cada opció de &gpgconf; té un tipus. A excepció de certes opcions conegudes que &kleopatra; recolza amb controls especialitzats per a una millor experiència d'usuari, l'associació entre tipus de &gpgconf; i controls de &kleopatra; és el següent:

#### Associació de tipus &gpgconf; a controls de l'&IGU;

Tipus de &gpgconf; | Control de &kleopatra;
--- | ---
per a les llistes | per a no-llistes
`none` | Botó de selecció de valors («count»-semantics) | Casella de selecció
`string` | &NA; | Línia d'edició
`int32` | Línia d'edició (sense format) | Botó de selecció de valors
`uint32`
`pathname` | &NA; | control especialitzat
`ldap server` | control especialitzat | &NA;
`key fingerprint` | &NA;
`pub key`
`sec key`
`alias list`

Consulteu el manual de &gpgconf; per obtenir més informació sobre el que podeu configurar aquí, i com.

## Guia de l'administrador

La guia de l'administrador descriu maneres per a personalitzar &kleopatra; a les que no es pot accedir mitjançant l'&IGU;, si no tan sols amb fitxers de configuració.

S'assumeix que el lector està familiaritzat amb la tecnologia que s'usa per a configurar les aplicacions &kde;, incloent la disposició, la localització en el sistema de fitxers i la cascada de fitxers de configuració de &kde;, així com l'entorn KIOSK.

### Personalització de l'assistent de creació de certificats

#### Personalitzar els camps de DN

&kleopatra; us permet personalitzar els camps que permeten introduir l'usuari per a crear el seu certificat.

Creeu un grup anomenat `CertificateCreationWizard` en el fitxer `kleopatrarc` del sistema. Si voleu que l'ordre dels atributs sigui personalitzat, o si voleu que tan sols apareguin certs elements, creeu una clau anomenada `DNAttributeOrder`. L'argument és un o més d'entre `CN,SN,GN,L,T,OU,O,PC,C,SP,DC,BC,EMAIL`. Si voleu inicialitzar els camps amb algun valor, escriviu quelcom com Atribut=valor. Si voleu que l'atribut sigui requerit, afegiu una marca d'exclamació (per exemple, `CN!,L,OU,O!,C!,EMAIL!`, el qual resultarà ser la configuració per omissió).

Usant el modificador de mode `$e` de KIOSK, se us permet recuperar els valors de les variables d'entorn o d'un script o binari avaluat. Si voleu desactivar l'edició del camp respectiu, useu el modificador `$i`. Si voleu desactivar l'ús del botó Insereix la meva adreça, establiu `ShowSetWhoAmI` a «false».

Degut a la naturalesa de l'entorn KIOSK de &kde;, usant la l'etiqueta immutable (`$i`), fa que sigui impossible per a l'usuari ometre l'etiqueta. És un comportament intencionat. `$i` i `$e` també es poden usar amb totes les claus de configuració de les aplicacions de &kde;.

El següent exemple apunta les possibles personalitzacions:

    [CertificateCreationWizard]
    ;No permet copiar les dades personals des de la llibreta d'adreces, ni sobrepassar localment
    ShowSetWhoAmI[$i]=false

    ;estableix el nom de l'usuari a $USER
    CN[$e]=$USER

    ;estableix el nom de l'empresa a «La meva empresa», no permet editar
    O[$i]=La meva empresa

    ;estableix el nom del departament segons el que retorni l'script
    OU[$ei]=$(lookup_dept_from_ip)

    ;estableix el país a AD, però permet que l'usuari el canviï
    C=AD

#### Restringir els tipus de claus que un usuari pot crear

&kleopatra; també permet restringir el tipus de certificats que es permet crear a un usuari. Tingueu en compte, però, que una manera fàcil d'evitar aquestes restriccions és crear-ne una a la línia d'ordres.

##### Els algorismes de clau pública

Per restringir l'algorisme de clau pública a usar, afegiu la clau de configuració `PGPKeyType` (i `CMSKeyType`, però de totes maneres només RSA és compatible amb CMS) a la secció `CertificateCreationWizard` de `kleopatrarc`.

Els valors permesos són `RSA` per a les claus RSA, `DAS` per a les claus DSA (només firma), i `DSA+ELG` per a una clau DSA (només firma) amb una subclau Elgamal pel encriptatge.

Per omissió és llegeix &gpgconf; o bé `RSA` si &gpgconf; no proporciona un valor per omissió.

##### Mida de la clau pública

Per restringir la mida de les claus per a un algorisme públic, afegiu la clau de configuració `<ALG>KeySizes` (on ALG pot ser `RSA`, `DSA` o `ELG`) a la secció `CertificateCreationWizard` de `kleopatrarc` trobareu una llista separada per comes de mides de claus (en bits). Es pot indicar un valor per omissió pel prefix de la mida de clau amb un guió (`-`).

    RSAKeySizes = 1536,-2048,3072

Això permet restringir la mida de clau RSA de 1536, 2048 i 3072, amb 2.048 el valor per omissió.

A més de les mides en si mateixes, també podeu donar les etiquetes de cadascuna de les mides. Només cal ajustar la clau de configuració `ALGKeySizeLabels` a una llista separada per comes de les etiquetes.

    RSAKeySizeLabels = weak,normal,strong

Això, en relació amb l'exemple anterior, imprimirà quelcom a les següents opcions per a la selecció:

    weak (1536 bits)
                  normal (2048 bits)
                  strong (3072 bits)

Els valors per omissió són com si el següent estigués en efecte:

    RSAKeySizes = 1536,-2048,3072,4096
                  RSAKeySizeLabels =
                  DSAKeySizes = -1024,2048
                  DSAKeySizeLabels = v1,v2
                  ELGKeySizes = 1536,-2048,3072,4096

### Crear i editar categories de claus

&kleopatra; permet a l'usuari configurar l'aparença visual de les claus en base a un concepte anomenat Categories de claus. Aquesta secció descriu com es poden editar les categories disponibles i afegir-ne de noves.

Quan s'intenta localitzar la categoria a la que pertany una clau, &kleopatra; intenta fer coincidir la clau amb una seqüència de filtres de claus, configurats en el fitxer `libkleopatrarc`. El primer que coincideix defineix la categoria, basant-se en un concepte d'especificitat, s'explica a continuació.

Cada filtre de clau està definit en un grup de configuració anomenat `Key Filter #n`, en el que n és un número, començant pel `0`.

Les úniques claus obligatòries en un grup `Key Filter #n` és `Name`, que contenint el nom de la categoria que es mostrarà en el diàleg de configuració, i `id`, que s'utilitza com a referència pel filtre en altres seccions de la configuració (com ara `View #n`).

Llista totes les claus que defineixen les propietats de visualització de claus que pertanyen a aquesta categoria (&ead;, les claus que es poden ajustar en el diàleg de configuració), mentre que llista totes les claus que estableixen els criteris contra els que es comproven les claus.

#### Configurar el filtre de clau definint les propietats de visualització

Clau a configurar | Tipus | Descripció
--- | --- | ---
`background-color` | color | El color de fons que a usar. Si no s'indica, per omissió serà el color de fons definit globalment per a les vistes de llista.
`foreground-color` | color | El color de primer pla a usar. Si no s'indica, per omissió serà el color de primer pla definit globalment per a les vistes de llista.
`font` | tipus de lletra | El tipus de lletra a mida a usar. El tipus de lletra serà escalat fins la mida configurada per a les vistes de llista, i s'aplicaran els atributs de tipus de lletra (s'expliquen a sota).
`font-bold` | booleà | Si està establert a `true` i `font` no està establert, usa el tipus de lletra per omissió de la vista de llista amb l'estil de tipus de lletra negreta afegit (si està disponible). S'ignora si també està present `font`.
`font-italic` | booleà | Anàleg a `font-bold`, però amb l'estil de tipus de lletra cursiva en comptes de negreta.
`font-strikeout` | booleà | Si és `true`, dibuixa una línia per sobre del tipus de lletra. S'aplica tot i que estigui establerta `font`.
`icon` | text | El nom d'una icona que es mostra en la primera columna. Encara no implementat.

#### Criteri de filtrat definint claus a la configuració de filtres de clau

Clau a configurar | Tipus | Si s'especifica, els filtres coincideixen quan...
--- | --- | ---
`is-revoked` | booleà | la clau ha estat revocada.
`match-context` | context El context és una enumeració amb els següents valors permesos: `appearance`, `filtering` i `any`. | el context en que això coincideix amb el filtre.
`is-expired` | booleà | la clau ha caducat.
`is-disabled` | booleà | la clau ha estat deshabilitada (marcada per a que no s'usi) per l'usuari. S'ignora per a claus &smime;.
`is-root-certificate` | booleà | la clau és un certificat arrel. S'ignora per a claus &openpgp;.
`can-encrypt` | booleà | la clau es pot usar pel encriptatge.
`can-sign` | booleà | la clau es pot usar per a signar.
`can-certify` | booleà | la clau es pot usar per a signar (certificar) altres claus.
`can-authenticate` | booleà | la clau es pot usar per autenticació (&pex; com un certificat de client TLS).
`is-qualified` | booleà | la clau es pot utilitzar per fer firmes reconegudes (com es defineix en la Llei alemanya de firma digital).
`is-cardkey` | booleà | el material de claus s'emmagatzema en una targeta intel·ligent (en lloc de a l'ordinador).
`has-secret-key` | booleà | està disponible la clau privada per a aquest parell de claus.
`is-openpgp-key` | booleà | la clau és una clau &openpgp; (`true`), o una clau &smime; (`false`).
`was-validated` | booleà | la clau ha estat validada.

`prefix-ownertrust`

validity La validesa és una enumeració ordenada amb els següents valors: `unknown` (desconegut), `undefined` (sense definir), `never` (mai), `marginal`, `full` (completa), `ultimate` (definitiva). Veure els manuals de &gpg; i &gpgsm; per a una explicació detallada.

la clau disposa exactament (prefix = `is`), ho té tot excepte (prefix = `is-not`), al menys té (prefix = `is-at-least`), o a més té (prefix = `is-at-most`) la confiança del propietari dóna el valor de la clau de configuració. Si hi ha més d'una clau `prefix-ownertrust` (amb diferents valors per a prefix) en tan sols un grup, el comportament està sense definir.

`prefix-validity` | validity | Anàleg a `prefix-ownertrust`, però per a la validesa de les claus en comptes de per a la confiança del propietari.

Alguns dels criteris més interessants, com `is-revoked` (està revocada) o `is-expired` (ha caducat) tan sols funcionarà amb claus validades, d'aquí que, per omissió, tan sols es comprovi la validesa de les claus per a la revocació i la caducitat, tot i que pugueu eliminar aquestes comprovacions extra.

A més de les claus de configuració esmentades anteriorment, un filtre de clau també pot tenir un `id` i `match-contexts`.

L'ús del filtre `id`, que per omissió és el filtre de configuració de nom de grup si no s'indica o és buit, podeu fer referència a la clau del filtre en algun lloc de la configuració, &pex; en les configuracions de visualització de &kleopatra;. La `id` no és interpretada per &kleopatra;, així que podeu utilitzar qualsevol cadena que vulgueu, sempre que sigui única.

L'opció `match-contexts` limita l'aplicació del filtre. Hi ha definits dos contexts: el context `appearance` s'utilitza en la definició de color i les propietats de tipus de lletra per a les visualitzacions. El context `filtering` s'utilitza per incloure (i excloure) de manera selectiva certificats de les visualitzacions. El context `any` es pot utilitzar per indicar tots els contexts definits actualment, i és el per omissió si `match-contexts` no s'ha indicat, o d'altra manera no produeix contexts. Això assegura que un filtre de clau no pot finalitzar «mort», &ead;, sense contexts per aplicar.

El format de l'entrada és una llista de símbols, separats per caràcters no-paraula. Cadascun dels símbols és opcionalment precedit per un signe d'exclamació (`!`), que indica negació. Els símbols actuen en ordre sobre una llista interna de contexts, la qual comença buida. Això s'explica millor amb un exemple: `any !appearance` és el mateix que `filtering`, i `appearance !appearance` presentarà el conjunt buit, tal com `!any`. No obstant, els dos últims se substitueixen internament per `any`, ja que no produeixen contexts.

En general, els criteris no especificats (&ead;, l'entrada de configuració no està definida) no són comprovats. Si es dóna un criteri, es comprova i aquest haurà de coincidir en tot amb el filtre per a que es faci coincidir, &ead;, els criteris són a la vegada AND.

Cada filtre té una «especificitat» implícita que s'utilitza per classificar tots els filtres que coincideixen. Els filtre més específic guanya sobre els menys específics. Si dos filtres tenen la mateixa especificitat, guanya el que està primer en el fitxer de configuració. L'especificitat d'un filtre és proporcional al nombre de criteris que conté.

#### Exemples de filtres de clau

Per a comprovar tots els certificats arrel caducats però no revocats, podeu usar un filtre de claus definit de la següent manera:

    [Key Filter #n]
    Name=expired, but not revoked
    was-validated=true
    is-expired=true
    is-revoked=false
    is-root-certificate=true
    ; ( specificity 4 )

Per a comprovar que totes les claus &openpgp; deshabilitades (&kleopatra; encara no ho permet) amb una confiança del propietari de almenys «marginal», hauríeu d'usar:

    [Key Filter #n]
    Name=disabled OpenPGP keys with marginal or better ownertrust
    is-openpgp=true
    is-disabled=true
    is-at-least-ownertrust=marginal
    ; ( specificity 3 )

### Configurar arxivadors per a l'ús amb fitxers signa/encripta

&kleopatra; permet a l'administrador (i a l'usuari avançat) configurar la llista d'arxivadors que es presenten en el diàleg de signa/encripta fitxers.

Cada arxivador es defineix en `libkleopatrarc` com un grup separat `Archive Definition #n`, amb les següents claus obligatòries:

`extensions`

  Una llista separada per comes d'extensions de noms de fitxer que solen indicar aquest format de fitxer.

`id`

  Un ID únic utilitzat per a identificar aquest arxiu internament. En cas de dubte, utilitzeu el nom de l'ordre.

`Name` (traduït)

  El nom visible per l'usuari d'aquest arxivador, com es mostra en el menú desplegable corresponent del diàleg signa/encripta fitxers.

`pack-command`

  L'ordre real per arxivar fitxers. Podeu utilitzar qualsevol ordre, sempre que no es requereixi un intèrpret d'ordres per executar-la. El fitxer del programa se cerca amb la variable d'entorn `PATH`, llevat que utilitzeu un camí de fitxer absolut. Les cometes estan suportades com si s'estigués usant un intèrpret d'ordres:

      pack-command="/opt/ZIP v2.32/bin/zip" -r -

Atès que la barra inversa (`\`) és un caràcter d'escapament en els fitxers de configuració del KDE, necessitareu duplicar-la quan aparegui en els noms de camí:

    pack-command=C:\\Programs\\GNU\\tar\\gtar.exe ...

. No obstant, per l'ordre en si (com oposat als seus arguments), podeu utilitzar només barres inclinades (`/`) com separadors de camins en totes les plataformes:

    pack-command=C:/Programs/GNU/tar/gtar.exe ...

. Això no s'admet pels arguments, com la majoria dels programes de Windows utilitzen la barra inclinada per a opcions. Per exemple, el següent no funcionarà, donat que `C:/myarchivescript.bat` és un argument a `cmd.exe`, i `/` no es converteix en els arguments a `\`, només en les ordres:

    pack-command=cmd.exe C:/myarchivescript.bat

. Això es necessita escriure com:

    pack-command=cmd.exe C:\\myarchivescript.bat

#### Passar el nom de fitxer d'entrada per `pack-command`

Hi ha tres formes de passar noms de fitxer a l'ordre d'empaquetar. Per a cadascuna, `pack-command` proporciona una sintaxi especial:

1. Com a arguments de la línia d'ordres.

   Exemple (tar):

       pack-command=tar cf -

   Exemple (zip):

       pack-command=zip -r - %f

   En aquest cas, els noms de fitxer es passen a la línia d'ordres, igual que ho faria quan s'utilitza un intèrpret d'ordres. &kleopatra; no utilitza un intèrpret d'ordres per executar l'ordre. Per tant, aquesta és una manera segura de passar els noms de fitxer, però podríeu trobar restriccions de longitud de línia d'ordres en algunes plataformes. Si és present un literal `%f`, serà substituït pels noms de fitxer a arxiu. En cas contrari, els noms de fitxer s'afegeixen a la línia d'ordres. Així, l'anterior exemple zip en forma equivalent es pot escriure així:

       pack-command=zip -r -

2. Via entrada estàndard, separada per salts de línia: anteposar `|`.

   Exemple (tar de GNU):

       pack-command=|gtar cf - -T-

   Exemple (ZIP):

       pack-command=|zip -@ -

   En aquest cas, els noms de fitxer es passen a l'arxivador sobre stdin, un per línia. Això evita problemes en les plataformes que posen un límit sobre el nombre d'arguments de la línia d'ordres que estan permesos, però falla quan els noms de fitxer contenen, en realitat, salts de línia.

   &kleopatra; actualment només suporta LF com un separador de salt de línia, no CRLF Això podria canviar en futures versions, basades en comentaris dels usuaris.

3. Via entrada estàndard, separada per octets NUL: anteposar `0|`.

   Exemple (tar de GNU):

       pack-command=0|gtar cf - -T- --null

   Aquest és el mateix que l'anterior, llevat que els octets NUL s'utilitzen per separar els noms de fitxer. Atès que els octets NUL estan prohibits en els noms de fitxer, aquesta és la forma més robusta de passar els noms de fitxer, però no ho admeten tots els arxivadors.

### Configurar els programes de verificació pel seu ús creant o verificant sumes de verificació

&kleopatra; permet a l'administrador (i a l'usuari avançat) configurar la llista de programes de verificació que tria l'usuari en el diàleg de configuració i que &kleopatra; és capaç de detectar automàticament quan us demana verificar la suma de verificació d'un fitxer determinat.

Per a que els pugui usar &kleopatra;, la sortida d'un programa de suma de verificació (tant el fitxer de suma de verificació escrit, com la sortida sobre stdout quan es verifiquen les sumes de verificació) ha de ser compatible amb GNU `md5sum` i `sha1sum`.

Específicament, els fitxers de suma de verificació han d'estar basats en línies, cada línia amb el següent format:

    SUMA_DE_VERIFICACIÓ ' ' ( ' ' |'*' ) NOM_DE_FITXER

on SUMA_DE_VERIFICACIÓ només consta de caràcters hexadecimals. Si NOM_DE_FITXER conté un caràcter de salt de línia, s'haurà de llegir la línia en el seu lloc:

    \SUMA_DE_VERIFICACIÓ ' ' ( ' ' | '*' ) NOM_DE_FITXER_AMB_ESCAPE

on NOM_DE_FITXER_AMB_ESCAPE serà el nom de fitxer amb els salts de línia substituïts per `\n`, les barres inverses inclinades (`\`↦`\\`).

De la mateixa manera, la sortida de ha de ser de la forma

    NOM_DE_FITXER (': OK' | ': FAILED')

separats per salts de línia. Salts de línia i altres caràcters no s'escapen en la sortida. Sí, aquests programes no van ser escrits amb frontals gràfics en ment, i &kleopatra; falla en analitzar correctament els noms de fitxer patològics que contenen «: OK» seguit del salt de línia.

Cada programa de suma de verificació es defineix en `libkleopatrarc` com un grup separat `Checksum Definition #n`, amb les següents claus obligatòries:

`file-patterns`

  Una llista d'expressions regulars que descriuen quins fitxers s'han de considerar com fitxers de suma de verificació per a aquest programa de suma de verificació. La sintaxi és la utilitzada per a les llistes de cadenes en els fitxers de configuració del KDE.

  Com que les expressions regulars solen contenir barres invertides, s'ha de tenir cura d'escapar-les adequadament al fitxer de configuració. Es recomana l'ús d'una eina d'edició del fitxer de configuració.

  La plataforma permet definir si els patrons són o no tractats com sensibles a majúscules.
`output-file`

  La sortida típica del nom de fitxer per aquest programa de suma de verificació (ha de coincidir amb un dels , per descomptat). Aquest és el que &kleopatra; utilitzarà com a nom de fitxer de sortida en crear fitxers de suma de verificació d'aquest tipus.

`id`

  Un ID únic utilitzat per a identificar aquest programa de suma de verificació internament. En cas de dubte, utilitzeu el nom de l'ordre.

`Name` (traduït)

  El nom visible per l'usuari d'aquest programa de suma de verificació, com es mostra en el menú desplegable corresponent del diàleg de configuració de &kleopatra;.

`create-command`

  L'ordre real amb la que crear fitxers de suma de verificació. La sintaxi, les restriccions i les opcions de passa d'arguments són les mateixes que les descrites per a .

`verify-command`

  Igual com , però per a la verificació de la suma de verificació.

Aquí tenim un exemple complet:

    [Checksum Definition #1]
              file-patterns=sha1sum.txt
              output-file=sha1sum.txt
              id=sha1sum-gnu
              Name=sha1sum (GNU)
              Name[de]=sha1sum (GNU)
              ...
              create-command=sha1sum -- %f
              verify-command=sha1sum -c -- %f

## Crèdits i llicència

&kleopatra; copyright 2002 &Steffen.Hansen;, &Matthias.Kalle.Dalheimer; i &Jesper.Pedersen;, copyright 2004 &Daniel.Molkentin;, copyright 2004, 2007, 2008, 2009, 2010 Klarälvdalens Datakonsult AB

Documentació copyright 2002 &Steffen.Hansen;, copyright 2004 &Daniel.Molkentin;, copyright 2004, 2010 Klarälvdalens Datakonsult AB

### Col·laboradors

- &Marc.Mutz; &Marc.Mutz.mail;

- &David.Faure; &David.Faure.mail;

- &Steffen.Hansen; hansen@kde.org

- &Matthias.Kalle.Dalheimer; &Matthias.Kalle.Dalheimer.mail;

- &Jesper.Pedersen; &Jesper.Pedersen.mail;

- &Daniel.Molkentin; &Daniel.Molkentin.mail;

Traductor de la documentació: &credits.Antoni.Bella;

&underFDL; &underGPL;

&documentation.index;