<?xml version="1.0" ?>
<!DOCTYPE book PUBLIC "-//KDE//DTD DocBook XML V4.2-Based Variant V1.1//EN" "dtd/kdex.dtd" [
  <!ENTITY kappname "&digikam;"
><!-- replace kapp here, do *not* replace kappname-->
  <!ENTITY package "extragear-graphics">
  <!ENTITY % addindex "IGNORE">
  <!ENTITY % Ukrainian "INCLUDE"
><!-- change language only here -->
  <!ENTITY digikam '<application
>digiKam</application
>'>
<!-- relative path to snapshots for digikam and showfoto -->
  <!ENTITY path "">
  <!ENTITY doc-file-formats     SYSTEM "file-formats.docbook">
  <!ENTITY doc-sidebar          SYSTEM "sidebar.docbook">
<!-- image editor -->
  <!ENTITY doc-photo-editing    SYSTEM "photo-editing.docbook">
  <!ENTITY doc-editor-color     SYSTEM "editor-color.docbook">
  <!ENTITY doc-editor-enhance   SYSTEM "editor-enhance.docbook">
  <!ENTITY doc-editor-transform SYSTEM "editor-transform.docbook">
  <!ENTITY doc-editor-filters   SYSTEM "editor-filters.docbook">
  <!ENTITY doc-editor-decorate  SYSTEM "editor-decorate.docbook">
  <!ENTITY doc-color-management SYSTEM "color-management.docbook">
<!-- menus -->
  <!ENTITY doc-menu-descriptions SYSTEM "menu-descriptions.docbook">
  <!ENTITY doc-ie-menu           SYSTEM "ie-menu.docbook">
  <!ENTITY doc-credits-annexes   SYSTEM "credits-annex.docbook">

  <!-- Do not define any other entities; instead, use the entities
       from kde-genent.entities and $LANG/user.entities. -->
]>

<book id="digikam" lang="&language;">

<bookinfo>

<title
>Підручник з &digikam;</title>

<authorgroup>

    <author
><firstname
>Gerhard</firstname
><surname
>Kulzer</surname
> <affiliation
><address
><email
>gerhard_at_kulzer_dot_net</email
></address
></affiliation>
    </author>

    <author
><firstname
>Gilles</firstname
><surname
>Caulier</surname
> <affiliation
><address
><email
>caulier_dot_gilles_at_gmail_dot_com</email
></address
></affiliation>
    </author>

    <author
><firstname
>Elle</firstname
><surname
>Stone</surname
> <affiliation
><address
><email
>jrle1_at_twcny_dot_rr_dot_com</email
></address
></affiliation>
    </author>

    <author
><firstname
>Oliver</firstname
><surname
>Doerr</surname
> <affiliation
><address
><email
>oliver_at_doerr-privat.de</email
></address
></affiliation>
    </author>

    <author
><firstname
>Ralf</firstname
><surname
>Hoelzer</surname
> <affiliation
><address
><email
>kde_at_ralfhoelzer.com</email
></address
></affiliation>
    </author>

    <author
><firstname
>Joern</firstname
><surname
>Ahrens</surname
> <affiliation
><address
><email
>joern.ahrens_at_kdemail_dot_net</email
></address
></affiliation>
    </author>

<othercredit role="translator"
><firstname
>Юрій</firstname
><surname
>Чорноіван</surname
><affiliation
><address
><email
>yurchor@ukr.net</email
></address
></affiliation
><contrib
>Переклад українською</contrib
></othercredit
> 
</authorgroup>



<copyright>
    <year
>2001</year>
    <year
>2010</year>
    <holder
>Команда розробників &digikam;</holder>
</copyright>

<!-- Translators: put here the copyright notice of the translation -->
<!-- Put here the FDL notice.  Read the explanation in fdl-notice.docbook
     and in the FDL itself on how to use it. -->
<legalnotice
>&FDLNotice;</legalnotice>

<date
>20 лютого 2010 року</date>
<releaseinfo
>1.2</releaseinfo>

<abstract>

    <para>
        <inlinemediaobject>
            <imageobject
><imagedata fileref="&path;digikamlogo.png" format="PNG"/></imageobject>
            <textobject
> <phrase
>Логотип &digikam;</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
    </para>

    <para
>&digikam; — це програма для керування фотографіями у &kde;, яка підтримує роботу з цифровими фотоапаратами. </para>

</abstract>

<keywordset>
    <keyword
>KDE</keyword>
    <keyword
>Цифровий фотоапарат</keyword>
    <keyword
>digiKam</keyword>
    <keyword
>gphoto</keyword>
    <keyword
>Графіка</keyword>
    <keyword
>Керування кольорами</keyword>
    <keyword
>exiv2</keyword>
    <keyword
>libraw</keyword>
    <keyword
>Формат RAW</keyword>
</keywordset>

</bookinfo>

<!-- *********************************************************************** -->

<chapter id="introduction"
>     <title
>Вступ</title>

 <sect1 id="using-background"
>         <title
>Основи</title>

       <sect2 id="using-about">
       <title
>Про &digikam;</title>

       <para
>&digikam; — це програма з додатковими можливостями, призначена для керування цифровими фотографіями у стільничному середовищі &kde;. Програма має простий інтерфейс, який спрощує імпортування та впорядкування цифрових фотографій. &digikam; надає вам змогу розподіляти ваш об’ємний архів фотографій за альбомами і впорядковувати ці фотографій для спрощення пошуку з мітками (ключовими словами), підписами, збірками, датами, даним геопозиціювання та результатами пошуків. У програмі передбачено багато можливостей перегляду, впорядкування, обробки та оприлюднення ваших фотографій. Таким чином, &digikam; є потужним програмним забезпеченням для <link linkend="dam"
>Керування цифровою власністю</link
> (Digital Asset Management або DAM), у програмі також передбачено широкі можливості редагування зображень. </para>

       <para
>Передбачено простий у користуванні інтерфейс фотоапаратів, за допомогою якого ви зможете з’єднати ваш цифровий фотоапарат з комп’ютером і отримати фотографії безпосередньо до альбомів &digikam;. Бібліотека gphoto2, на якій засновано роботу програми, підтримує понад <ulink url="http://www.gphoto.org/proj/libgphoto2/support.php"
>1000 моделей цифрових фотоапаратів</ulink
>.  Звичайно ж, будь-який носій або інструмент читання даних, який підтримується вашою операційною системою, може обмінюватися даними з &digikam;. </para>

       <para
>До складу пакунка &digikam; входить швидкий редактор зображень з широким спектром інструментів редагування зображень. Ви можете скористатися редактором зображень для перегляду ваших фотографій, їх коментування та оцінки, виправлення, покращення або зміни. Можливості з редагування може бути без проблем розширено набором додатків, <ulink url="https://projects.kde.org/projects/extragear/graphics/kipi-plugins"
>Kde Image Plugins Interface</ulink
>(KIPI) (<ulink url="help:/kipi-plugins/index.html"
>підручник</ulink
>) </para>

       <para
>Хоча програма &digikam; і проста у користуванні, у ній передбачено десятки можливостей професійного рівня. Програма та всі додатки до неї повністю підтримують роботу з 16-бітовими зображенням, підтримується перетворення зображень цифрових негативів за допомогою libraw, експорт DNG та <link linkend="rawprocessing.anchor"
>процедура</link
> керування кольорами ICC. </para>

       </sect2>

       <sect2 id="news"
>      <title
>Нові можливості у версії для KDE4</title>
	 <itemizedlist>
		 <listitem
><para
>Працює на всіх платформах, які підтримуються Qt4 і KDE4 (зокрема Win32 і OS X)</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Підтримка метаданих XMP</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Читання, запис і перетворення до формату DNG</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Новий інструмент обробки цифрових негативів, виправлення гами у 16-бітових зображеннях</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Попередній перегляд і прослуховування відео і звукових файлів</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Файл бази даних не залежить від бібліотек для роботи з фотографіями, можна використовувати віддалені сховища, декілька кореневих тек і автономні архіви</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Покращена база даних з можливістю пошуку за багатьма полями метаданих, наприклад, за значенням поля назви фотоапарата або об’єктива</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Інтеграція з Marble, географічне фільтрування за допомогою клацань миші на карті</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Новий інструмент пошуку дублікатів і подібних зображень</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>У меню «Довідка» тепер показано список всіх форматів цифрових негативів і версій всіх компонентів &digikam;</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Метадані можна змінювати у файлах цифрових негативів DNG, RWL, NEF і PEF</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Покращення у користуванні програмою на субноутбуках</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Немодальний редактор зображень</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Панель мініатюр у режимі попереднього перегляду</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Інтерактивні поля пошуку на обох панелях і у головному вікні програми</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Новий інтерфейс фотоапаратів, інструмент захоплення зображень, інтерфейс сканера</para
></listitem>
		 <listitem
><para
>Новий додаток, заснований на lensfun і призначений для виправлення викривлень лінзами</para
></listitem>
	 </itemizedlist>
       </sect2>

       <sect2>
       <title
>Як надіслати звіт про вади</title>

       <para
>Як і решта програм &kde;, &digikam; є проектом з відкритим кодом. Це означає, що користувачі теж мають брати участь у його розвитку, принаймні, повідомляти авторам про вади програми та висловлювати пропозиції щодо можливого удосконалення. </para>

       <para
>У &digikam; процедуру повідомлення про вади та висування пропозицій значно спрощено. У меню «Довідка» програми ви знайдете пункт «Надіслати звіт про помилку». За його допомогою можна відкрити вікно повідомлення з відповідним посиланням. Натисніть позначку посилання, — у відповідь система відкриє у вашому переглядачі Тенет сторінку системи обробки повідомлень. Всі потрібні дані буде вже вказано, просто виконайте настанови, які нададуть вам змогу завершити ваше повідомлення про ваду. </para>
       </sect2>

       <sect2>
       <title
>Підтримка</title>

       <para
>Проект &digikam; підтримується спільнотою, це означає, що користувачі і розробники допомагають одне одному. Якщо ви є постійним користувачем &digikam;, ми запрошуємо вас приєднатися до списку листування користувачів &digikam;. Ви можете почати з запитань до інших користувачів &digikam;, а потім, з набуттям досвіду, зможете відповідати на питання інших користувачів. </para>

       <para>
       <ulink url="https://mail.kde.org/mailman/listinfo/digikam-users"
>Настанови з підписки на список листування користувачів &digikam;.</ulink>
       </para>

       <para
>Крім того, ви можете відвідати <ulink url="http://www.digikam.org"
>домашню сторінку &digikam;</ulink
>. Там ви знайдете новини щодо випуску програми та інші відомості щодо &digikam;. </para>
       </sect2>

       <sect2>
       <title
>Як долучитися до розробки</title>

       <para
>Існує багато шляхів долучитися до постійної розробки &digikam;. Вам зовсім не потрібно бути знавцем з розробки програмного забезпечення. Ви можете допомогти зі створенням документації, перекладом, компонуванням інтерфейсу користувача або просто поділитися своїми чудовими ідеями у списку побажань. Ви також можете допомогти у тестуванні коду на ранніх стадіях розробки, а потім поділитися своїми враженнями з розробниками. Звичайно ж, якщо ви є розробником програмного забезпечення, ви можете допомогти зробити &digikam; найкращою програмою для роботи з цифровими фотографіями. </para>

       <para
>Найкраще почати участь у розробці &digikam; з долучення до списку листування розробників. <ulink url="https://mail.kde.org/mailman/listinfo/digikam-devel"
>Тут ви знайдете настанови з підписки на список листування розробників &digikam;.</ulink
> </para>
       </sect2>

    </sect1>

 <sect1 id="using-firstrun"
>           <title
>Початок роботи</title>

       <sect2
>   <title
></title>
        <para
></para>
        <sect3 id="firstrundialog"
>   <title
>Діалогове вікно першого запуску</title>
           <para>
            <!-- <imagedata fileref="&path;introductionfirstrundialog.png" format="PNG"/>  -->
           <inlinemediaobject
><imageobject>
              <imagedata fileref="&path;firstrunassistant_step1.png" format="PNG"/>
              </imageobject>
           </inlinemediaobject>
           </para>

        <para
>Після першого запуску &digikam; програма запитає вас про те, де ви бажаєте зберігати ваші фотографії та базу даних &digikam;. Ви можете вибрати будь-яку локальну, віддалену теку або теку, розташовану на портативному носії. Просто введіть шлях до теки або натисніть піктограму з зображенням <guilabel
>теки</guilabel
> <inlinemediaobject
> <imageobject
><imagedata fileref="&path;introductionfoldericon.png" format="PNG"/></imageobject
> <textobject
> <phrase
>Піктограма теки</phrase
> </textobject
> </inlinemediaobject
>, щоб вказати теку за допомогою діалогового вікна. </para>
           
           <para
>Пізніше ви зможете додати будь-яку бажану кількість адрес — &digikam; додасть ці адреси до бібліотеки альбомів. <menuchoice
><guimenu
>Параметри</guimenu
> <guimenuitem
>Налаштувати digiKam</guimenuitem
> <guimenuitem
>Збірки</guimenuitem
></menuchoice
> </para>
           
           <para>
            <inlinemediaobject
><imageobject>
              <imagedata fileref="&path;firstrunassistant_step2.png" format="PNG"/></imageobject>
              <textobject
> <phrase
>Вибір шляху до бази даних digikam</phrase
> </textobject>
           </inlinemediaobject>
        </para>
        
        <para
>Далі, вам слід вибрати спосіб, у який ви бажаєте відкривати файли цифрових негативів (RAW): з автоматичним коригуванням або за допомогою інструменту імпортування цифрових негативів digiKam, у якому ви зможете виконати виправлення вручну.</para>
        
        <para
>Якщо ви не знаєте, що таке файл цифрового негатива, або ваш фотоапарат не підтримує роботи з файлами цифрових негативів, вам не слід змінювати типових значень. Просто пропустіть цей крок.</para>
        
        <para>
          <inlinemediaobject>
            <imageobject
><imagedata fileref="&path;firstrunassistant_step3.png" format="PNG"/></imageobject>
            <textobject
> <phrase
>Імпортування цифрових негативів</phrase
> </textobject>
           </inlinemediaobject>
        </para
> 
        
 	<!--<para
>Then you have to specify a local folder that resides on your computer, in which the database will be stored. This path will be the same for all image folders.
	</para>
       
	<para
><inlinemediaobject
><imageobject>
              <imagedata fileref="&path;addinglibraries.png" format="PNG"/>  </imageobject>
           </inlinemediaobject
></para
>-->
	
	<para
>Спосіб зберігання метаданих може бути важливим, якщо ви плануєте працювати з іншою програмою для керування фотографіями. У такому разі вам слід позначити пункт <guilabel
>Додавати відомості до файлів</guilabel
>. Але якщо ви не маєте наміру змінювати файли зображень, зупиніться на типовому варіанті: <guilabel
>Нічого не робити</guilabel
>.</para>
	
	<para>
	<inlinemediaobject>
	<imageobject
><imagedata fileref="&path;firstrunassistant_step4.png" format="PNG"/></imageobject>
        <textobject
> <phrase
>Метадані</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
        </para>
	
	<para
>Після цього виберіть спосіб, у який digiKam завантажуватиме зображення у режимі попереднього перегляду і на стіл з підсвічуванням. Зменшені версії завантажуватимуться швидше, але якість перегляду буде нижчою.</para>
	
	<para>
	<inlinemediaobject>
	<imageobject
><imagedata fileref="&path;firstrunassistant_step5.png" format="PNG"/></imageobject>
        <textobject
> <phrase
>Спосіб попереднього перегляду зображень</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
        </para>
        
        <para
>Тепер вкажіть спосіб, у який digiKam відкриватиме зображення у відповідь на клацання правою кнопкою миші. Завантаження зображень попереднього перегляду може пришвидшитися, але ви не зможете виправляти їх!</para>
        
        <para>
	<inlinemediaobject>
	<imageobject
><imagedata fileref="&path;firstrunassistant_step6.png" format="PNG"/></imageobject>
        <textobject
> <phrase
>Спосіб відкриття зображень</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
        </para>
        
        <para
>Підказки — це швидкий і зручний спосіб показу важливих відомостей щодо фотографії. Панелі з підказками відкриватимуться після наведення вказівника миші на мініатюру. Якщо ви бажаєте бачити підказки, позначте пункт <guilabel
>Використовувати підказки</guilabel
>.</para>
        
        <para>
	<inlinemediaobject>
	<imageobject
><imagedata fileref="&path;firstrunassistant_step7.png" format="PNG"/></imageobject>
        <textobject
> <phrase
>Підказки</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
        </para>
        
        <para
>Натисніть кнопку <guibutton
>Завершити</guibutton
>. digiKam розпочне сканування збірки фотографій...</para>
	
        <para>
	<inlinemediaobject>
	<imageobject
><imagedata fileref="&path;firstrunassistant_step8.png" format="PNG"/></imageobject>
        <textobject
> <phrase
>Підказки</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
        </para
>	
	
        </sect3>

        <sect3
>        <title
>Діалогове вікно пошуку елементів</title>
        <para
>Якщо на вашому жорсткому диску вже зберігається збірка фотографій, ви можете ввести назву теки верхнього рівня, у якій містяться фотографії, така тека називається текою бібліотеки альбомів. &digikam; вважатиме всі підтеки вказаної вами теки альбомами. Жодну з фотографій при цьому змінено не буде. Під час обробки тек ви побачите діалогове вікно поступу, подібне до наведеного нижче: </para>
        <para>
          <inlinemediaobject
> <imageobject>
            <imagedata fileref="&path;introductionscandialog.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
        </para>
	<note
><para
>&digikam; рекурсивно перегляне теку бібліотеки аж до найнижчого рівня. Ви не зможете виключити жодну з підтек, якщо ця підтека не є прихованою. Зробити теку прихованою можна за допомогою будь-якого інструменту керування файлами: достатньо просто додати крапку перед назвою теки.</para
></note>
 
	<para
>Для виконання завдань &digikam; використовує ваші теки на вашому жорсткому диску безпосередньо, після завершення сеансу роботи з програмою ви можете вилучити будь-який з альбомів за допомогою інших програм, зокрема інструментів керування файлами. У такому разі &digikam; повідомить вам на початку наступного сеансу про те, що всі альбоми, вилучені з кореневої теки &digikam;, має бути вилучено з бази даних альбомів. Якщо ви бажаєте перемістити теки, але не бажаєте робити це у самій програмі &digikam;, радимо вам виконати цю дію під час роботи програми &digikam;, щоб надати змогу програмі виконати синхронізацію і запобігти будь-якій втраті метаданих. </para>
 
        <para
>Якщо ви використовуватимете існуючу теку з фотографіями як теку бібліотеки альбомів, ви зможете зауважити, що на піктограмах альбомів у списку альбомів немає фотографій з цих альбомів. Щоб змінити подібну поведінку програми, перетягніть будь-яку з фотографій у альбомі на ліву бічну панель: цю фотографію буде використано для створення піктограми альбому. Докладніше про зміну піктограми альбому ви можете дізнатися з розділу <link linkend="using-myalbumsview"
>Альбом</link
>. </para>

        <para
>Якщо раніше ви працювали з вашою збіркою фотографій за допомогою іншої програми, яка створила мініатюри у нестандартних підтеках, &digikam; покаже ці теки мініатюр як окремі альбоми. У &digikam; використано стандарти <ulink url="http://www.freedesktop.org/"
>freedesktop.org</ulink
> щодо іменування та розташування тек мініатюр. Способу усування прихованих нестандартних тек мініатюр зі списку «Альбоми» не передбачено. Якщо ви бажаєте зберегти ці теки, ви можете створити збірку альбомів, яка міститиме лише теки мініатюр, а потім переглядати ваші альбоми, впорядковані за збірками. Докладніше про збірки альбомів можна дізнатися з розділу <link linkend="using-myalbumsview"
>Альбом</link
>. </para>

        <para
>Після налаштування вами теки бібліотеки альбомів ви можете перейти до налаштування &digikam; на роботу з вашим цифровим фотоапаратом. Після цього можна ознайомитися з використанням <link linkend="using-myalbumsview"
>Альбомів</link
> і <link linkend="using-mytagsview"
>Міток</link
> для впорядкування ваших фотографій за альбомами. </para>
        </sect3>
       </sect2>
    </sect1>
&doc-file-formats; <sect1 id="using-camerasupport"
>      <title
>Поточна підтримка цифрових фотоапаратів</title>
    <anchor id="digitalstillcamera.anchor"/>

          <note
><para
>Підтримка файлів цифрових негативів: якщо ви створюєте знімки у режимі цифрового негатива, ймовірно, що &digikam; зможе належним чином обробити отримані знімки. Підтримка вашого типу цифрових негативів залежить від бібліотеки libraw. Щоб перевірити, чи підтримується той чи інший фотоапарат, скористайтеся списком підтримуваних RAW фотоапаратів. Відкрити цей список можна за допомогою пункту меню <menuchoice
><guimenu
>Довідка</guimenu
><guimenuitem
>Список підтримуваних фотоапаратів з цифровими негативами</guimenuitem
></menuchoice
>. </para>
          <para
>Налаштування роботи з файлами цифрових негативів описано у розділах <link linkend="setup-raw-decoder"
>Параметри декодування цифрових негативів</link
> та <link linkend="raw-workflow"
>Робота з цифровими негативами</link
>.</para>
          </note>

          <para
>Передбачено простий у користуванні інтерфейс фотоапаратів, за допомогою якого ви зможете з’єднати ваш цифровий фотоапарат з комп’ютером і отримати фотографії безпосередньо до альбомів &digikam;. Бібліотека gphoto2, на якій засновано роботу програми, підтримує понад <ulink url="http://www.gphoto.org/proj/libgphoto2/support.php"
>1000 моделей цифрових фотоапаратів</ulink
>.  Звичайно ж, будь-який носій або інструмент читання даних, який підтримується вашою операційною системою, може обмінюватися даними з &digikam;. </para>
          <para
>Характерною ознакою сучасного цифрового фотоапарата є використання карток <emphasis
>портативної флеш-пам’яті</emphasis
> та передавання даних за допомогою інтерфейсів <emphasis
>USB</emphasis
> або <emphasis
>FireWire (IEEE-1394 або i-link)</emphasis
>. Передавання даних на комп’ютер, зазвичай, виконується за допомогою класу пристроїв <emphasis
>накопичувач USB</emphasis
> (отже, фотоапарат розпізнається системою як дисковий пристрій) або за допомогою <emphasis
>протоколу передавання зображень (Picture Transfer Protocol або PTP)</emphasis
> та похідних від нього протоколів. У застарілих фотоапаратах може використовуватися з’єднання за допомогою <emphasis
>послідовного порту (RS-232)</emphasis
>. </para>

            <informaltable
><tgroup cols="2">

            <thead
><row>
                <entry
>Приклад попереднього перегляду</entry>
                <entry
>Тип з’єднання</entry>
            </row
></thead>

            <tbody>
                <row>
                    <entry>
                    <para
><inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;introductionfirewireconnector.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject
></para>
                    </entry>

                    <entry
>FireWire (IEEE-1394 або i-link) кабель для професійних покадрових фотоапаратів </entry>
                </row>

                <row>
                    <entry>
                    <para
><inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;introductionusbconnector.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject
></para>
                    </entry>

                    <entry
>Universal Serial Bus (USB) кабель від споживацьких цифрових покадрових фотоапаратів </entry>
                </row>

                <row>
                    <entry>
                    <para
><inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;introductionserialconnector.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject
></para>
                    </entry>

                    <entry
>Кабель послідовного порту (RS-232) від застарілого цифрового покадрового фотоапарату </entry>
                </row>

            </tbody>

            </tgroup
></informaltable>

        <para
><guilabel
>Передачі за допомогою gPhoto2: PTP і послідовний порт RS-232</guilabel
></para>

            <para
>Для обміну даними з цифровим фотоапаратом &digikam; використовує програму <emphasis
>gPhoto2</emphasis
>. gPhoto2 є вільним, без обмежень щодо поширення набором програм для роботи з цифровими фотоапаратами, який підтримує роботу з понад 800 фотоапаратами. У gPhoto2 передбачено підтримку <emphasis
>Picture Transfer Protocol</emphasis
>, розповсюдженого протоколу, розробленого International Imaging Industry Association (міжнародною асоціацією індустрії зображень) для передавання зображень з цифрових фотоапаратів на комп’ютери та інші периферійні пристрої без потреби у використанні додаткових драйверів пристроїв. </para>

            <para
>Значна кількість застарілих цифрових фотоапаратів використовує для обміну даними з комп’ютером <emphasis
>послідовний порт</emphasis
>. Оскільки файли фотографій є досить великими, а швидкість передавання послідовним портом досить низькою, подібний спосіб з’єднання вже не використовується. У &digikam; передбачено підтримку таких фотоапаратів: передавання зображень здійснюється за допомогою програми gPhoto2. Знайти повний список підтримуваних цифрових фотоапаратів можна за цією <ulink url="http://www.gphoto.org/proj/libgphoto2/support.php"
>адресою</ulink
>. </para>

            <note>
                <para
>Щоб програма digiKam могла належним чином отримувати мініатюри, libgphoto2 має бути зібрано з підтримкою libexif. Для отримання мініатюр за допомогою деяких з драйверів libgphoto2 потрібна підтримка EXIF. Якщо у libgphoto2 не встановлено підтримки EXIF, ймовірно, мініатюр ви не побачите, або видобування мініатюр буде дуже повільним.</para>
            </note>

        <para
>        <guilabel
>Передачі за допомогою пристроїв надвеликого об’єму</guilabel
></para>

            <para
>Якщо пристрій не підтримується безпосередньо gPhoto2, можна скористатися підтримкою протоколу <emphasis
>носіїв даних</emphasis
>, який дуже добре підтримується у &GNU;/&Linux;. Це зокрема стосується багатьох цифрових фотоапаратів та пристроїв читання карток пам’яті. Серед інтерфейсів носіїв даних: <itemizedlist
> <listitem
><para
><emphasis
>Носії даних USB</emphasis
>: комп’ютерний інтерфейс, у якому використано протоколи обміну даними, визначені на форумі розробників реалізації USB, і який працює за допомогою універсальної послідовної шини (Universal Serial Bus). За допомогою цього стандарту забезпечується обмін даними з багатьма пристроями їх зберігання, зокрема цифровими фотоапаратами.</para
></listitem
> <listitem
><para
><emphasis
>Носії даних FireWire</emphasis
>: комп’ютерний інтерфейс, у якому використано протоколи обміну даними, розроблені в основному компанією Apple Computer у 1990-их роках. У протоколі FireWire передбачено високошвидкісний обмін даними та доступ до ізохронних служб даних у режимі реального часу. Подібно до стандарту носіїв даних USB, цим стандартом забезпечується інтерфейс до багатьох пристроїв зберігання даних, зокрема цифрових фотоапаратів. Майже всі сучасні цифрові фотоапарати підтримують USB версії 1 і зрештою підтримуватимуть USB версії 2; і лише деякі підтримують FireWire. </para
></listitem
> </itemizedlist
> Щоб скористатися типовим пристроєм зберігання даних у &digikam;, оберіть пункт <guilabel
>Змонтований фотоапарат</guilabel
> у списку <link linkend="cameraselection.anchor"
>Налаштування фотоапарата</link
> і вкажіть шлях до відповідної точки монтування. </para>

    </sect1>

 <sect1 id="using-pluginssupport"
>     <title
>Підтримувані додатки</title>

        <para
>Однією з найкращих сторін роботи з &digikam; є простота розширення його функціональних можливостей за допомогою додатків: <itemizedlist
> <listitem
><para
><emphasis
>Kipi Plugins</emphasis
>: <ulink url="https://projects.kde.org/projects/extragear/graphics/kipi-plugins"
>Проект інтерфейсу додатків для роботи з зображеннями у KDE (Kde Image Plugins Interface  або Kipi)</ulink
> (<ulink url="help:/kipi-plugins/index.html"
>manual</ulink
>) є спробою розробки загальної структури додатків для &digikam;, <application
>KPhotoAlbum</application
>, <application
>Showimg</application
> та <application
>Gwenview</application
>. Його метою є створення спільних додатків обробки зображень для декількох програм роботи з графікою. Налаштування додатків Kipi описано у <link linkend="setup-kipiplugins"
>цьому розділі</link
>.</para
></listitem>

        </itemizedlist>

        <inlinemediaobject>
            <imageobject
><imagedata fileref="&path;introductionplugininterfaces.png" format="PNG"/></imageobject>
            <textobject
> <phrase
>Інтерфейс додатків &digikam;</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
        </para>

        <para
>Додатки можуть обробляти зображення майже довільним чином, в межах того, що може робити з зображеннями користувач. Перевага їх використання полягає у тому, що за їх допомогою додати нові можливості до &digikam; набагато простіше: достатньо написати невеличкий додаток, — змінювати ядро &digikam; не потрібно. </para>

    </sect1>

</chapter>

<!-- *********************************************************************** -->

<chapter id="using-kapp"
>       <title
>Користування &digikam;</title>


 <sect1 id="using-mainwindow"
>         <title
>Головне вікно &digikam;</title>

        <sect2 id="using-mainwindow-intro">
        <title
>Вступні зауваження щодо головного вікна</title>

            <para>
              <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;maininterfacepreview.png" format="PNG"/> </imageobject>
              </inlinemediaobject>
            </para>

            <para
>Вікно програми &digikam; поділено на чотири області. Першою з них є бічна панель, розташована ліворуч, за допомогою якої ви можете перемикатися між режимами перегляду 4: <guibutton
>Альбоми</guibutton
>, <guibutton
>Дати</guibutton
>, <guibutton
>Мітки</guibutton
> і <guibutton
>Результати пошуку</guibutton
>. Далі, панель ієрархічної навігації, на якій показано вибраний режим перегляду. Основне вікно зображення буде показано точно по центру. А праворуч буде розташовано ще одну <link linkend="using-sidebar"
>бічну панель</link
>. Нею можна скористатися для перегляду всіх даних щодо ваших зображень. Ви можете скористатися всіма цими областями для впорядкування та пошуку ваших фотографій. </para>
            <para
>Щоб спростити інтерфейс програми, або вимкніть показ бічних панелей за допомогою клацання лівою кнопкою миші, або скористайтеся режимом повноекранного перегляду (натисніть F11 або Ctrl+Shift+F).</para>
            <para
>Перетягування зображень зі скиданням працює майже всюди: ви можете перетягнути і скинути зображення у іншу гілку дерева альбомів, за горизонтальну риску відокремлення альбомів або до вікна іншої програми. Єдиним обмеженням є неможливість перетягування зі скиданням до мітки, дати або результатів пошуку.</para>

            <anchor id="maininterface-statusbar"/>
            <para
>У смужці стану внизу вікна буде показано у всіх чотирьох переглядів: <itemizedlist>
                     <listitem
><para
>назву файла, якщо вибрано окремий файл</para
></listitem>
                     <listitem
><para
>відомості щодо вибраних елементів, якщо вибрано декілька елементів</para
></listitem>
                     <listitem
><para
>панель поступу для пакетних процесів, наприклад, встановлення міток</para
></listitem>
                     <listitem
><para
>Швидкі фільтри:</para>
                        <para
>- поле рядка пошуку: інтерактивний фільтр назв файлів, підписів (коментарів) і міток</para>
                        <para
>- інструмент вибору типів файлів, за допомогою якого ви можете вибрати файли найпоширеніших типів: JPEG, PNG, TIFF, RAW, відео або аудіо</para>
                        <para
>- фільтр за оцінкою, його призначено для вибору зображень за оцінкою, встановленою позначенням кількості зірок</para>
                     </listitem>
                     <listitem
><para
>повзунок розмір мініатюр</para
></listitem>
                     <listitem
><para
>панель навігації, за допомогою якої можна рухатися зображеннями у головній області перегляду</para
></listitem>
                   </itemizedlist>
            </para>

            <note>
                <para
>Фільтр тексту буде використано лише для тих полів, які насправді показано у перегляді піктограмами. Наприклад, відповідність за назвами файлів працює, лише якщо показано назви файлів. Перелік показаних полів можна змінити за допомогою діалогового вікна параметрів альбому.</para>
            </note>

            <para
>У верхній частині вікна буде показано смужку меню, нижче — головну панель інструментів. </para>

            <para>
                <inlinemediaobject>
                    <imageobject
><imagedata fileref="&path;maininterfacetoolbar.png" format="PNG"/></imageobject>
                    <textobject
> <phrase
>Типовий головний пенал (панель інструментів)</phrase
> </textobject>
                </inlinemediaobject>
            </para>

            <para>

            <orderedlist>

                <listitem
><para
>Повернутися на один крок назад у журналі перегляду у головному вікні (Alt+Стрілка ліворуч)</para
> </listitem>

                <listitem
><para
>Перейти на один крок вперед у журналі перегляду у головному вікні (Alt+Стрілка праворуч)</para
> </listitem>

                <listitem
><para
>Додати зображення, функція імпорту (Ctrl+I)</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Створити новий альбом (Ctrl+N)</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Редагувати властивості альбому</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Інструмент швидкого пошуку (Ctrl+F)</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Переглянути зображення (F3)</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Відкрити у редакторі зображень (F4)</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Перейменувати зображення (F2)</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Увімкнути або вимкнути повноекранний режим (Ctrl+Shift+F)</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Показ слайдів (F9)</para
></listitem>

            </orderedlist>

            </para>

        </sect2>

        <sect2 id="using-myalbumsview">
        <title
>Перегляд «Альбоми»</title>

            <para
>Режим перегляду «Альбоми» надає вам змогу переглянути впорядкований список ваших альбомів з фотографіями. Всі фотографії, якими керує &digikam;, зберігаються у окремій гілці тек. Альбоми можна впорядкувати за теками на жорсткому диску, за назвами збірок, які було встановлено у властивостях альбомів або за датою альбому (цю дату також можна змінити у властивостях альбому). </para>

            <para
>Змінити спосіб впорядкування можна за допомогою пункту <guimenuitem
>Впорядкувати альбоми</guimenuitem
> меню <guimenu
>Перегляд</guimenu
>. </para>

            <sect3 id="using-createnewalbum">
            <title
>Створення альбому</title>

                <para
>Існує декілька способів створення альбому. Ви можете створити альбом під час отримання нових фотографій з фотоапарата за допомогою інструменту роботи з фотоапаратом. Крім того, ви можете створити порожній альбом натисканням кнопки <menuchoice
><guimenu
>Перегляд</guimenu
> </menuchoice
> на панелі інструментів. А ще альбом можна створити за допомогою імпортування існуючої теки з фотографіями на ваш комп’ютер: просто скористайтеся пунктом <menuchoice
><guimenu
>Імпорт</guimenu
> <guimenuitem
>Додати теки...</guimenuitem
> </menuchoice
> і оберіть теку, яку ви бажаєте імпортувати. У відповідь програма створить альбом з назвою, яка збігатиметься з назвою теки на жорсткому диску. Щоб імпортувати теку, ви можете скористатися перетягуванням зі скиданням. Перетягніть піктограму теки, наприклад, з вікна &konqueror;. Потім скиньте її у список альбомів, розташований ліворуч. У відповідь програма відкриє меню, за допомогою якого ви зможете пересунути або скопіювати теку до &digikam;. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="using-deletealbum">
            <title
>Вилучення альбому</title>

                <para
>Якщо ви вилучите альбом у &digikam;, його буде пересунуто до теки смітника &kde;. Ви можете змінити цю поведінку програми так, щоб вилучення альбому у програмі призводило до остаточного вилучення теки альбому та всіх фотографій, що у ній зберігаються. Для цього слід скористатися пунктом меню <menuchoice
><guimenu
>Параметри</guimenu
><guimenuitem
>Налаштувати &digikam;</guimenuitem
></menuchoice
> і перейти на сторінку «Різне». У верхній частині цієї сторінки розташовано параметри, які керують поведінкою програми під час вилучення фотографії. Щоб вилучити альбом, наведіть на пункт альбому у ієрархії панелі «Альбоми», клацніть правою кнопкою миші і оберіть пункт «Вилучити альбом з жорсткого диска» у контекстному меню. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="using-addphototoalbum">
            <title
>Додавання фотографії до альбому</title>

                <para
>Здебільшого створення і заповнення альбомів зображеннями пов’язане з безпосередньою роботою з фотоапаратом за допомогою інструменту роботи з фотоапаратами. Але іноді виникає потреба у додаванні фотографії, файл якої вже зберігається на вашому комп’ютері, до існуючого альбому. Щоб додати фотографію до альбому, спочатку позначте пункт відповідного альбому. Після цього або натисніть піктограму <guilabel
>Додати зображення</guilabel
> на панелі інструментів, або скористайтеся пунктом меню <menuchoice
><guimenu
>Імпорт</guimenu
> <guimenuitem
>Додати зображення</guimenuitem
></menuchoice
>. Оберіть фотографії, які ви бажаєте додати за допомогою діалогового вікна вибору файлів і натисніть кнопку <guilabel
>Відкрити</guilabel
>. Відповідні фотографії буде скопійовано до альбому. Крім того, ви можете скористатися перетягуванням зі скиданням для імпортування. Перетягніть піктограми фотографій, наприклад, з вікна &konqueror;. Потім скиньте їх до списку зображень, розташованого праворуч. </para>

                <para
>Якщо на вашому комп’ютері налаштовано сканер, ви можете сканувати фотографію безпосередньо до альбому. Скористайтеся меню <menuchoice
><guimenu
>Імпорт</guimenu
> <guimenuitem
>Сканувати зображення...</guimenuitem
></menuchoice
>. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="using-movecopyitem">
            <title
>Пересування або копіювання фотографій між альбомами</title>

                <para
>Щоб пересунути або скопіювати фотографію з одного альбому до іншого, просто перетягніть позначку фотографії і скиньте її до альбому призначення. У відповідь програма відкриє меню, за допомогою якого ви зможете визначитися: <guilabel
>Пересунути</guilabel
> чи <guilabel
>Скопіювати</guilabel
> фотографію. Ви можете пересувати або копіювати декілька фотографій одночасно у той самий спосіб: просто позначте всі пункти фотографій, які ви бажаєте пересунути або скопіювати, і перетягніть їх до альбому призначення. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="using-managealbums">
            <title
>Керування альбомами</title>

                <anchor id="albumpropsedit.anchor"/>

                <para
>Альбом складається з набору фотографій. За допомогою властивостей альбому ви можете вказати відомості щодо цього набору. Щоб отримати доступ до властивостей альбому, наведіть вказівник миші на пункт альбому, клацніть правою кнопкою миші і оберіть у контекстному меню пункт <guilabel
>Змінити властивості альбому</guilabel
>. </para>

                <para
>За допомогою діалогового вікна властивостей альбому ви можете встановити:</para>

                <example>
                    <title
>Діалогове вікно властивостей альбому</title>
                    <screenshot
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;maininterfacealbumproperties.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
                </example>

                <itemizedlist>

                    <listitem
><para
><guilabel
>Заголовок</guilabel
> альбому: його буде використано у списку «Альбомів». </para
></listitem>

                    <listitem
><para
><guilabel
>Збірка</guilabel
> альбомів: за допомогою збірки ви можете зібрати декілька альбомів під спільним заголовком. Встановлені вами збірки буде використано під час впорядкування альбомів, якщо ви оберете варіант <guilabel
>За збіркою</guilabel
> зі спадного списку панелі інструментів або скористаєтеся пунктом меню <menuchoice
><guimenu
>Перегляд</guimenu
><guimenuitem
>Впорядкувати альбоми</guimenuitem
><guimenuitem
>За збіркою</guimenuitem
></menuchoice
>. Якщо ви бажаєте додати або вилучити заголовки збірок, скористайтеся діалоговим вікном <link linkend="setup-collection"
>Параметри збірок</link
>. </para
></listitem>

                    <listitem
><para
><guilabel
>Коментарі</guilabel
> до альбому: їх буде показано у підказці над головним вікном зображення. </para
></listitem>

                    <listitem
><para
><guilabel
>Дата</guilabel
> альбому: цю дати буде використано під час впорядкування ваших альбомів за датою за допомогою пункту меню <menuchoice
><guimenu
>Перегляд</guimenu
> <guimenuitem
>Впорядкувати альбоми</guimenuitem
> <guimenuitem
>За датою</guimenuitem
></menuchoice
>. </para
></listitem>

                    <listitem
><para
>Кнопки <guilabel
>Найстаріша, Середня, Найновіша</guilabel
>: ці кнопки встановлюють <guilabel
>Дату</guilabel
> у значення дати найстарішого, середнього або найостаннішого зображення у поточному альбомі. Для обчислення середньої дати за альбомом програма спочатку спробує обчислити скористатися мітками дати EXIF. Якщо спроба виявиться невдалою, середню дату буде обчислено на основі дати зміни файлів у відповідній теці. </para
></listitem>

                </itemizedlist>

            </sect3>

            <sect3 id="using-setalbumicon">
            <title
>Встановлення піктограми альбому</title>

                <para
>Під час першого перегляду альбому &digikam; обирає першу з його фотографій і створює на її основі піктограму, яку буде показано у списку «Альбоми». Таким чином, вам простіше буде визначити, які фотографії містяться у альбомі. Іноді перша з фотографій у альбомі не є найкориснішою для визначення вмісту, отже у вас виникатиме бажання вибрати іншу фотографію для створення піктограми альбому. </para>

                <para
>Щоб вибрати іншу фотографію для піктограми альбому, наведіть вказівник миші на позначку фотографії, яку ви бажаєте використати для створення піктограми альбому, клацніть правою кнопкою і оберіть пункт «Встановити як мініатюру альбому» з контекстного меню. Крім того, ви можете скористатися перетягуванням зі скиданням для встановлення піктограми альбому. Перетягніть піктограму фотографії і скиньте її на поточний альбом, позначений у списку альбомів. </para>

            <note>
                <para
>Альбом може належати лише до однієї збірки, збірки альбомів не мають ієрархічної структури. </para>

                <para
>Крім того, &digikam; підтримує створення міток для окремих фотографій за допомогою панелі «Мої мітки», розташованої у лівій частині головного вікна програми. Створення збірок альбомів відрізняється від створення міток для окремих фотографій, оскільки мітки збірок альбомів застосовуються до всіх фотографій з альбом, а не до окремої фотографії. Для впорядкування ваших фотографій ви можете скористатися обома способами: створенням збірок альбомів та створенням міток окремих фотографій. </para>
            </note>

            </sect3>

        </sect2>

        <sect2 id="using-imageview">
        <title
>Перегляд зображення</title>

            <sect3>
            <title
>Вступ</title>

                <para
>На панелі зображень ви зможете переглядати ваші зображення. Якщо ви оберете певний альбом, на панелі зображень буде показано мініатюри зображень, які містяться у цьому альбомі. Ви можете змінювати розмір мініатюр за допомогою повзунка зміни масштабу, розташованого у правій частині смужки стану. <inlinemediaobject>
                    <imageobject
><imagedata fileref="&path;editorzoombuttons.png" format="PNG"/></imageobject>
                    <textobject
> <phrase
>Повзунок розміру мініатюр</phrase
> </textobject>
                </inlinemediaobject>
                </para>

                <para
>Після першого вибору альбому, можливо, вам доведеться трошки зачекати, доки програма створюватиме мініатюри, якщо ви раніше не скористалися пунктом меню <menuchoice
> <guimenu
>Інструменти</guimenu
> <guimenuitem
>Заново створити всі мініатюри...</guimenuitem
> </menuchoice
>. </para>

                <para
>Під кожною з мініатюр буде показано відомості щодо відповідної фотографії. Визначити перелік даних, які буде показано, можна за допомогою діалогового вікна, яке можна відкрити за допомогою пункту меню <menuchoice
> <guimenu
>Параметри</guimenu
> <guimenuitem
>Налаштувати &digikam;</guimenuitem
> </menuchoice
>. Відкрийте сторінку «Перегляд альбомів» і скористайтеся розділом <guilabel
>Параметри перегляду піктограмами</guilabel
>. </para>

                <para
>У програмі передбачено панелі підказок, які з’являтимуться кожного разу, коли ви затримуватимете вказівник миші над мініатюрою. На панелі підказки буде показано найважливіші властивості фотографії, зокрема всі встановлені вами мітки. На знімку вікна, наведеному над розділом <link linkend="using-mainwindow-intro"
>Вступні зауваження щодо головного вікна</link
> показано панель підказки. </para>

            </sect3>

            <sect3>
            <title
>Керування зображеннями</title>

                <para
>Фотографії — це те, для чого створено &digikam;. За допомогою альбомів і міток ви можете впорядковувати і шукати ваші фотографії у будь-який уподобаний вами спосіб. Доступ до всіх дій, які &digikam; може виконувати над фотографією можна отримати за допомогою наведення вказівника миші на мініатюру з наступним клацанням правою кнопкою миші (за допомогою контекстного меню) або вибором відповідного пункту з меню «Зображення». Ви можете переглядати зображення, створювати покази слайдів або редагувати зображення. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="using-imageviewing">
            <title
>Перегляд зображення</title>

                <para
>Перегнути зображення можна у декілька способів. Ви або навести на його мініатюру вказівник миші і двічі клацнути лівою кнопкою, або скористатися пунктом меню <menuchoice
> <shortcut
><keycombo action="press"
><keycap
>F3</keycap
></keycombo
></shortcut
> <guimenu
>Зображення</guimenu
><guimenuitem
>Переглянути...</guimenuitem
> </menuchoice
>, або натиснути клавішу <menuchoice
> <shortcut
><keycombo action="press"
>&Enter;</keycombo
></shortcut
> <guimenu
></guimenu
></menuchoice
>, або вибрати пункт <menuchoice
><guimenu
>Переглянути</guimenu
></menuchoice
> з контекстного меню. Після цього зображення займе всю центральну частину головного вікна. Щоб збільшити зображення, пересуньте повзунок масштабу за допомогою вказівника миші. Під час перегляду зображень ви можете будь-коли скористатися потрібною дією з контекстного меню. Щоб повернутися до перегляду альбому, знову наведіть вказівник миші на зображення і двічі клацніть лівою кнопкою миші, натисніть клавішу <menuchoice
> <shortcut
><keycombo action="press"
>&Esc;</keycombo
></shortcut
> <guimenu
></guimenu
></menuchoice
> або <menuchoice
> <shortcut
><keycombo action="press"
><keycap
>F3</keycap
></keycombo
></shortcut
> <guimenu
></guimenu
></menuchoice
>. <inlinemediaobject>
                    <imageobject
><imagedata fileref="&path;maininterfaceview.png" format="PNG"/></imageobject>
                    <textobject
> <phrase
>Інструмент перегляду з повзунком розміру мініатюр під ним</phrase
> </textobject>
                </inlinemediaobject>
                  </para>

            </sect3>

            <sect3 id="using-imageediting">
            <title
>Редагування фотографії</title>

                <para
>Ви можете відкрити вікно редактора зображень або за допомогою пункту меню <menuchoice
> <shortcut
><keycap
>F4</keycap
></shortcut
> <guimenu
>Зображення</guimenu
><guimenuitem
>Змінити...</guimenuitem
> </menuchoice
>, або за допомогою пункту <guilabel
>Змінити...</guilabel
> контекстного меню, яке можна викликати клацанням правою кнопкою миші. Щоб дізнатися більше про те, як редагувати ваші фотографії, зверніться до розділу <link linkend="using-imageeditor"
>Редактор зображень &digikam;</link
>. За допомогою редактора зображень ви зможете переглянути ваші фотографії та змінити їх різноманітні параметри. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="using-externalapp">
            <title
>Перегляд і редагування фотографії за допомогою іншої програми</title>

                <para
>За певних умов, можливості &digikam; можуть виявитися недостатніми. Ви можете відкрити фотографію у іншій програмі: наведіть вказівник на зображення, клацніть правою кнопкою миші і відкрийте підменю <guilabel
>Відкрити за допомогою</guilabel
>. Перелік програм у цьому підменю визначається стандартними прив’язками &kde; для відповідного формату зберігання фотографії. Якщо потрібної вам програми у списку немає, скористайтеся настановами щодо зміни цих прив’язок з підручника &kde;. </para>

                <para
>Зауважте, що, якщо ви виконуватимете редагування у інших програмах для роботи з зображеннями, може виникнути проблема з метаданими, вбудованими до файла фотографії. У деяких з програм під час збереження зміненої фотографії метадані відкидаються. Це означає, що, якщо ви будете змінювати фотографію у такій програмі, ви втратите дані щодо орієнтації, апертури тощо, як було збережено у мітках EXIF і IPTC. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="using-rotateimage">
            <title
>Обертання зображень без втрати якості</title>

                <note
><para
>Щоб мати змогу скористатися можливостями обертання зображень вам слід встановити відповідний додаток обертання JPEG без втрат Kipi. Якщо цей додаток не буде встановлено, ви зможете обертати ваші фотографії, але для цього вам доведеться скористатися редактором зображень. У редакторі зображень використано інший спосіб обертання зображень. Можливо, ви навіть не помітите відмінностей, але за використання методу обертання редактора зображень можлива втрата якості фотографії, збереженої у форматі JPEG. Описані у цьому підручнику способи обертання використовують додаток обертання JPEG без втрат Kipi, використання якого не змінює рівня якості початкової фотографії. </para
></note>

                <para
>У &digikam; передбачено два способи надання вашим фотографіями належної орієнтації. Найпростішим способом є наведення вказівника миші на мініатюру зображення, клацання правою кнопкою миші і вибір пункту контекстного меню <guilabel
>Обернути</guilabel
> з наступним визначенням точного значення кута повороту. </para>

                <para
>У багатьох сучасних фотоапаратах передбачено датчик орієнтації. Цей датчик може визначати спосіб, у який ви тримаєте фотоапарат під час зйомки. Отриману інформацію датчик зберігає у файлі зображення. Ці метадані зберігаються у вбудованому розділі метаданих, який називається EXIF. Фотоапарати можуть обертати зображення самотужки, але через обмежену обчислювальну потужність вони полишають це завдання програмам, зокрема &digikam;. Якщо зберігає дані щодо орієнтації, &digikam; може скористатися ними для автоматичного повороту ваших фотографій так, щоб орієнтація їх показу була правильною. &digikam; виконає обертання файла знімка на диску відповідно до цих даних щодо орієнтації. </para>

                <para
>Фотографію буде повернуто без втрати рівня якості, а дані щодо орієнтації буде повернуто у звичайний стан, отже програми, які використовують дані EXIF, оброблятимуть зображення належним чином. Щоб скористатися цією можливістю, наведіть вказівник на мініатюру зображення, клацніть правою кнопкою і оберіть у контекстному меню пункт <menuchoice
> <guimenu
>Зображення</guimenu
><guimenuitem
>Автоматичний поворот або віддзеркалення за даними з EXIF</guimenuitem
> </menuchoice
>. Інструмент роботи з фотоапаратами може виконувати цю дію у автоматичному режимі під час отримання фотографій з вашого фотоапарата, отже орієнтація таких фотографій завжди буде належною. Якщо цю дію з обертання буде застосовано до зображення, файл якого не містить даних щодо орієнтації, зображення просто не буде змінено. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="using-renameimage">
            <title
>Перейменування фотографій</title>

                <para
>Змінити назву файла зображення можна так: наведіть вказівник миші на мініатюру зображення, клацніть правою кнопкою миші і оберіть пункт контекстного меню <menuchoice
> <shortcut
><keycap
>F2</keycap
></shortcut
> <guimenu
>Перейменувати</guimenu
> </menuchoice
>. Не забудьте зберегти суфікс назви файла (.jpg, .tif тощо). </para>

            </sect3>

            <sect3 id="using-deleteimage">
            <title
>Вилучення фотографії</title>

                <para
>Вилучення фотографії у &digikam; призводить до її пересування до Смітника &kde;. <menuchoice
> <shortcut
><keycombo action="simul"
><keycap
>F8</keycap
></keycombo
> </shortcut
> <guimenu
>Зображення</guimenu
><guimenuitem
>Вилучити</guimenuitem
> </menuchoice
> або натискання клавіші <menuchoice
> <shortcut
><keycap
>Delete</keycap
> </shortcut
><guimenu
></guimenu
> </menuchoice
> Якщо ви бажаєте, щоб фотографію було вилучено остаточно, натисніть комбінацію клавіш <menuchoice
> <shortcut
>&Shift;<keycap
> Delete</keycap
> </shortcut
> <guimenu
></guimenu
> </menuchoice
> </para>
		<para
>Вилучення працює з будь-якого з елементів будь-якого з вікон &digikam;</para>

            </sect3>

        </sect2>

   <sect2 id="using-mydatesview"
>       <title
>Перегляд календаря</title>

            <para
><inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;maininterfacedateview.png" format="PNG"/> </imageobject>
              <textobject
><phrase
>Перегляд за датами у головному вікні</phrase
></textobject
></inlinemediaobject>
            </para>

            <para
>У режимі перегляду «Дати» ваші фотографії буде впорядковано за їх датами. &digikam; використовуватиме або дату EXIF або, якщо дані про дату у EXIF не буде знайдено, дату зміни файла. </para>

            <para
>Якщо ви оберете зі списку певний місяць, у перегляді зображень буде показано лише знімки, виконані у вказаному місяці. Ви можете вибрати день або тиждень з таблиці дат, розташованої у нижній частині області перегляду дат, щоб програма показали лише знімки, виконані у вказаний діапазон дат. </para>

        </sect2>

   <sect2 id="using-mytagsview"
>        <title
>Перегляд міток (ключових слів)</title>

      <para
>Створення (ієрархічної) структури міток є гнучким і потужним способом впорядкування і каталогізації ваших зображень. Мітки — це позначки, які можна застосовувати до окремих зображень або груп зображень. Після встановлення мітки зображення це зображення можна буде знайти вибором відповідної мітки або за допомогою пошуку за мітками. </para>

            <example
> <title
>Вибір мітки і застосування нової мітки</title>
                <screenshot
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;maininterfacetagsview.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
            </example>

      <para
>Після вибору мітки програма виділить всі зображення, позначені цією міткою. </para>

      <para
>Мітки можна скомпонувати у ієрархічне дерево. Таким чином структура міток набуде логічнішого вигляду. Ви зможете згортати частини ієрархії списку «Мітки» для спрощення пошуку потрібних вам міток. </para>

             <tip>
              <para
>Мітки зберігаються у базі даних, щоб пришвидшити доступ до них, а застосовані мітки записуються у поля даних IPTC зображення (принаймні для файлів у форматі JPEG). Отже, ви зможете скористатися вашими мітками у інших програмах або, якщо дані з бази даних буде втрачено, повторно імпортувати дані з файлів до нової бази даних під час обробки зображення за допомогою &digikam;.</para
></tip>

      <sect3 id="using-managetags"
>          <title
>Керування мітками</title>

         <para
>Додати нові мітки можна за допомогою наведення вказівника миші на будь-яку з позначок «Мітки» або існуючу мітку з наступним клацанням правою кнопкою миші і вибором пункту <guilabel
>Створити мітку</guilabel
>. Якщо ви додасте мітку за допомогою клацання правою кнопкою миші на пункті існуючої мітки, вашу нову мітку буде створено як підмітку. </para>

         <para
>Щоб вилучити мітку, наведіть вказівник миші на позначку мітки, яку ви бажаєте вилучити, клацніть правою кнопкою миші і оберіть пункт <guilabel
>Вилучити</guilabel
> у контекстному меню. Після вилучення мітки самі фотографії не буде вилучено. З цих фотографій буде лише вилучено мітку. </para>

         <para
>Ви можете пересувати мітку деревом міток: перетягніть пункт мітки у потрібне місце і скиньте його там. У відповідь програма відкриє меню, у якому ви зможете вказати, що слід <guilabel
>Пересунути</guilabel
> мітку. Цей спосіб працює для лівої і правої бічних панелей. Одну мітку може бути розташовано лише у єдиному місці ієрархії міток. </para>

         <para
>Встановити властивості мітки можна наведенням вказівника миші на мітку, клацанням правою кнопкою миші з наступним вибором пункту <guilabel
>Властивості</guilabel
>. За допомогою властивостей мітки ви можете змінити назву мітки і піктограму, використану у ієрархії «Мітки». </para>

         <para
>Щоб вказати програмі іншу фотографію для створення піктограми, наведіть вказівник на мініатюру фотографії, яку слід використати для створення піктограми мітки, клацніть правою кнопкою миші і оберіть у контекстному меню пункт «Зробити мініатюрою мітки». Крім того, для встановлення піктограми мітки ви можете скористатися перетягуванням зі скиданням. Перетягніть мініатюру зображення і скиньте її на поточний вибраний пункт мітки у списку міток. </para>

       </sect3>

       <sect3 id="using-taggingimages"
>           <title
>Встановлення міток для фотографій</title>

         <para
>Щоб використати можливості роботи з мітками &digikam; повністю, вам слід спочатку призначити мітки для ваших фотографій. Існує два способи створення міток для фотографій. Після визначення фотографій, яким ви бажаєте призначити мітку, ви можете перетягнути і скинути їх на позначку мітки у ієрархії «Мої мітки». Крім того, можна навести вказівник на одну з позначених фотографій на панелі зображень, клацнути правою кнопкою миші і скористатися підменю <guilabel
>Призначити мітку</guilabel
> для вибору міток, які ви бажаєте призначити. </para>

         <para
>Ви можете призначити фотографії будь-яку бажану кількість міток. Мініатюру фотографії буде показано на панелі перегляду зображень, якщо ви оберете будь-яку з призначених для цієї фотографії міток. У такий спосіб ви можете вказати мітку для всіх, кого зображено на фотографії, а також для місця, де було виконано знімок, події, яку пов’язано зі знімком, тощо. </para>

           <example
> <title
>Позначення зображення за допомогою контекстного меню або перетягування зі скиданням з довільної бічної панелі</title>
           <screenshot
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;maininterfaceassigntags.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
           </example>

         <para
>Після визначення міток зображення, назву мітки буде показано під мініатюрою у вікні зображень. </para>

         <para
>Вилучити мітку з фотографії можна так: наведіть вказівник миші на позначку фотографії, клацніть правою кнопкою миші і оберіть у контекстному меню пункт <guilabel
>Вилучити мітку</guilabel
>. У цьому меню буде показано лише мітки, які було встановлено для цієї фотографії. </para>

            </sect3>

        </sect2>

   <sect2
>	<title
>Часова послідовність</title>
   
	   <para
>У перегляді часової послідовності буде показано гістограму кількості зображень на одиницю виміру часу зі змінним масштабом за часом. Ви зможете пересувати область вибору гістограмою. Щоб вибрати межі цієї області достатньо навести вказівник на <emphasis
>нижній квадратик</emphasis
> області вибору, де вказано одиницю виміру часу, і клацнути лівою кнопкою миші. У відповідь програма покаже всі відповідні зображення на основній панелі перегляду.</para>
	   <para
>У полі, розташованому нижче, ви можете ввести заголовок і зберегти ваш вибір. Після цього вибір буде показано у списку полів, розташованому у нижній частині вікна.</para>
                <example>
                    <title
>Перегляд часової послідовності у дії</title>
                    <screenshot
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;timeline.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
                </example>
   </sect2>

    <sect2 id="using-mysearchesview"
>        <title
>Перегляд результатів пошуку</title>

            <sect3>
            <title
>Швидкий пошук</title>
            <anchor id="quicksearchtool.anchor"/>

                <para
>Поле швидкого пошуку — це невеличке поле на смужці стану, за допомогою якого ви зможете виконувати пошук за всіма полями даних у бібліотеці альбому єдиним запитом. У текстове поле <guilabel
>Пошук</guilabel
> ви можете ввести будь-які аргументи, які програма використає для пошуку результатів. Ви, наприклад, можете вказати рядок «народження», щоб наказати програмі виконати пошук у всій бібліотеці альбомів зображення, у описі яких міститься слово «народження», або ввести «05.png», щоб наказати програмі знайти зображення з назвою «05.png» (екранування, як у формальних виразах, не потрібне). </para>

               <para
>Властивості пошуку:<itemizedlist>
                     <listitem
><para
>пошук буде виконано без врахування регістру</para
></listitem>
                     <listitem
><para
>відокремлення пробілами ключів пошуку вважається визначенням логічної операції ТА</para
></listitem>
                     <listitem
><para
>спеціальні символи сприймаються за значеннями, а не інтерпретуються ( . * ? / тощо)</para
></listitem>
                     <listitem
><para
>до пошуку включаються всі елементи бази даних: назви, оцінки, ключові слова, мітки, альбоми, збірки, дати (у майбутніх версіях можливі і інші елементи)</para
></listitem>
                     </itemizedlist>
               </para>

                <para
>Робота з інструментом швидкого пошуку є інтуїтивно зрозумілою. Якщо ви бажаєте знайти зображення з певною датою, ви просто вводите, наприклад, <userinput
>2005</userinput
>, можливий пошук навіть за окремими місяцями. Просто введіть назву місяця у вашій локалі. Якщо ця локаль українська, ви можете ввести <userinput
>березень</userinput
>, і програма знайде всі зображення, створені у березні. Комбінація «березень 2006» означатиме «березень ТА 2006», отже є рівнозначною до «2006 березень». Можна, наприклад, вказати «березень 2007 cr2», щоб знайти всі файли цифрових негативів за березень 2007 року. </para>
	       <para
>Поряд з полем пошуку ви побачите невеличку «лампочку», яка набуде зеленого кольору, якщо програмі вдасться знайти хоч щось. Щоб відновити початковий стан до фільтрування (показ всіх зображень), достатньо натиснути цю «лампочку». Якщо у результаті пошуків нічого не було знайдено, «лампочка» почервоніє.</para>

                <example>
                    <title
>Діалогове вікно швидкого пошуку у дії</title>
                    <screenshot
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;maininterfacequicksearch.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
                </example>
		</sect3>

		<sect3
> <title
>Шукаємо краще</title>

		<para
>Доступ до досконалішого інструменту пошуку можна отримати за допомогою вкладки, розташованої на лівій бічній панелі (піктограма з зображенням бінокля). Якщо ви відкриєте цю вкладку, ви побачите просте поле для пошуку, яке працює у описаний вище спосіб, але з певною відмінністю: ви можете зберегти результати такого пошуку як інтерактивну теку, у якій завжди міститимуться всі елементи, які відповідають введеним вами критеріям пошуку. Якщо результати пошуку буде збережено, у списку з’явиться відповідний фільтр. </para>
		<para
>Якщо ваш вибір вас задовольнятиме, натисніть кнопку <guilabel
>Гаразд</guilabel
>. У відповідь програма виконає пошук, а результати буде показано на панелі перегляду «Мої пошуки» основного вікна програми. Для позначення вашого запиту у списку «Мої пошуки» буде використано мітку, вказану у текстовому полі <guilabel
>Зберегти результати пошуку</guilabel
>. Якщо ви бажаєте змінити ваші параметри пошуку після виконання пошуку, просто наведіть вказівник миші на пункт на панелі перегляду «Мої пошуки», клацніть правою кнопкою миші і оберіть відповідний пункт з контекстного меню. </para>
                <example>
                    <title
>Діалогове вікно швидкого пошуку у дії</title>
                    <screenshot
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;searchinterface.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
                </example>

                <para
>Якщо ви оберете пункт <guilabel
>Змінити пошук</guilabel
>, програма знову відкриє форму пошуку, де міститимуться всі дані щодо вашого попереднього пошуку. Якщо ж ви оберете пункт <guilabel
>Змінити як складний пошук</guilabel
>, програма відкриє діалогове вікно складного пошуку, за допомогою цього вікна ви можете змінити параметри пошуку з використанням складніших правил пошуку. Щоб дізнатися більше, прочитайте розділ <link linkend="using-mainwindow-advancedsearchtool"
>Інструмент складного пошуку</link
>. </para>

                <para
>Якщо ви бажаєте вилучити існуючі результати пошуку зі списку, просто оберіть пункт <guilabel
>Вилучити пошук</guilabel
> з контекстного меню. </para>

                <example>
                    <title
>Панель пошуку у головному вікні</title>
                    <screenshot
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;maininterfacesearchview.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
                </example>

            </sect3>

            <sect3 id="using-mainwindow-advancedsearchtool">
            <title
>Інструмент складного пошуку</title>
            <anchor id="advancedsearchtool.anchor"/>

                <para
>Інструмент складного пошуку надає у ваше розпорядження розширену форму для пошуку з різноманітними параметрами пошуку, яким можна скористатися для пошуку у вказаних вами полях бази даних альбомів &digikam;. </para>

                <para
>Список <guilabel
>Правила пошуку</guilabel
> використовується для встановлення всіх параметрів обробки запитів пошуку у базі даних альбомів. Всі правила буде перелічено вертикально і відокремлено оператором. Додати або вилучити пункт списку можна за допомогою пунктів <guilabel
>Додати групу пошуку/Вилучити групу</guilabel
>. Пункти можна комбінувати один з одним за допомогою логічних операторів <guilabel
>Відповідає всім..</guilabel
>, <guilabel
>Відповідає будь-якій...</guilabel
>, <guilabel
>Одній з цих...</guilabel
>, <guilabel
>Принаймні одиному...</guilabel
>. Отже, ви можете будувати пошуки типу «ТА НІ». </para>

              </sect3>

        </sect2>

    <sect2 id="fuzzy-searches"
>              <title
>Нечіткий пошук/Пошук дублікатів</title>
	    <para
>&digikam; характеризує кожне з зображень довгим числом на основі спеціальної методики (алгоритму Хаара). Подібні числа можна використовувати для порівняння зображень за обчисленою цифровою сигнатурою. Чим меншою буде відмінність між двома сигнатурами зображень, тим подібнішими є ці зображення. У програмі реалізовано три варіанти цієї методики:</para>
		<itemizedlist>
		<listitem
><para
>Подібні елементи: це область перетягування зі скиданням, куди ви можете скинути піктограму зображення, щоб знайти подібне зображення. Пороговий рівень можна змінити з метою звузити або розширити вибір результатів. Перетягніть зображення з будь-якої з панелей на піктограму нечіткого пошуку на лівій бічній панелі, у відповідь програма відкриє панель подібних елементів, куди ви зможете скинути зображення.</para
></listitem>
		<listitem
><para
>Ескіз: ескіз, намальований вручну, — намалюйте приблизний ескіз і &digikam; знайде відповідні зображення. Знову ж таки, ви можете встановити порогове значення відповідності.</para
></listitem>
		<listitem
><para
>Дублікати: на цій панелі, після обробки &digikam; всіх збірок, ви побачите список всіх зображень-дублікатів. Звичайно ж, дію, яку слід виконати з цими зображеннями, визначатимете лише ви. За допомогою пункту меню <menuchoice
><guimenu
>Інструменти</guimenu
> <guimenuitem
>Заново створити всі відбитки...</guimenuitem
></menuchoice
> ви можете наказати програмі виконати загальну повторну побудову сигнатур зображень (така побудова може тривати декілька годин, якщо ви є власником великої збірки, приблизно 2 години для 10.000 зображень) або просто створити відбитки для нових зображень, що набагато швидше. Пункт меню <guimenu
>Знайти дублікати</guimenu
> виконає саме пошук дублікатів, але цей пошук також може тривати досить довго, оскільки програмі доведеться порівняти кожне з зображень з кожним з зображень. На щастя, ви можете обмежити пошук лише певним альбомом і/або мітками.</para
></listitem>
		</itemizedlist>
                
                <example>
                    <title
>Нечіткий пошук схожого зображення</title>
                    <screenshot
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;fuzzysearchsimilar.png" format="PNG"/></imageobject
></mediaobject
></screenshot>
                </example>
                
                <example>
                    <title
>Пошук дублікатів з фільтруванням за альбомами</title>
                    <screenshot
><mediaobject>
                    <imageobject
><imagedata fileref="&path;duplicates_albumsfilter.png" format="PNG"/></imageobject>
                    </mediaobject
></screenshot>
                </example>
    </sect2>

    <sect2
>                                  <title
>Пошуки за картою</title>
	<para
>На цій вкладці ви знайдете інтуїтивно зрозумілий інструмент пошуку на карті, заснований на віджеті програми Marble. Ви зможете збільшувати і зменшувати масштаб карти за допомогою обертання або натискання з перетягуванням коліщатка. Панорамування можна здійснити перетягуванням карти вказівником миші (при цьому слід утримувати натиснутою ліву кнопку миші). Натисніть комбінацію <keycombo action="press"
>&Ctrl;<keycap
>ліва кнопка миші</keycap
></keycombo
> щоб позначити на карті прямокутну область. У відповідь програма покаже вам список всіх знімків, дані координат яких вказують на точки у межах позначеного прямокутника (для цього у ваших зображеннях мають міститися дані щодо геопозиціювання).</para>
	<para
>У поле, розташоване нижче, ви можете ввести назву вашого фільтра географічного пошуку. Цю назву буде додано до списку перегляду для наступного використання, відповідний пункт можна використовувати як живу теку географічних назв.</para>
                 <example
>   <title
>Вкладка пошуку карт</title>
                    <screenshot
><screeninfo
>Щоб отримати доступ до карт високої роздільної здатності, натисніть «Більше інформації».</screeninfo
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;sidebargeolocation.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
                </example>

    </sect2>

</sect1>

 <sect1 id="using-lighttable"
>         <title
>Стіл з підсвічуванням &digikam;</title>
     <para
>У &digikam; передбачено стіл з підсвічуванням у окремому вікні, призначений для простого порівняння зображень. Ця частина програми може працювати з усіма підтримуваними форматами зображень, зокрема файлами цифрових негативів. </para>
     <para
>Оберіть одне або декілька зображень на будь-якій з панелей перегляду основного вікна програми і скористайтеся пунктом контекстного меню <menuchoice
> <shortcut
><keycombo
>&Ctrl;<keycap
>L</keycap
></keycombo
> </shortcut
> <guimenu
>Покласти на стіл для просвічування</guimenu
> </menuchoice
>. Обрані зображення буде додано на стіл з підсвічуванням: програма відкриє окреме вікно цього інструменту. Після повернення до основного вікна &digikam; ви зможете швидко отримати доступ до стола з підсвічуванням за допомогою пункту меню <menuchoice
> <shortcut
> <keycombo action="press"
><keycap
>L</keycap
></keycombo
> </shortcut
> <guimenu
>Інструменти</guimenu
><guimenuitem
>Стіл з підсвічуванням</guimenuitem
> </menuchoice
>. </para>

     <para
>Перетягніть зображення з панелі мініатюр і скиньте їх на ліву або праву панель порівняння, розташовану у нижній частині вікна. Невеличка стрілочка вказуватиме на те, яку копію буде показано на якій панелі. Якщо ви оберете пункт <guilabel
>Синхронізувати перегляд</guilabel
> на панелі інструментів, будь-яка зміна масштабу і будь-яке панорамування на одній з панелей буде синхронно виконано на іншій панелі, отже, ви зможете порівняти відповідні ділянки двох зображень. </para>

     <para
>Ще один режим призначено для швидкого бракування послідовностей зображень. Якщо ви скористаєтеся пунктом <guilabel
>Пересуватися парами за всіма елементами</guilabel
> панелі інструментів, перші два зображення буде автоматично вставлено на панелі порівняння. Натисніть будь-яку з мініатюр, щоб додати її на ліву панель попереднього перегляду, — сусідню мініатюру, розташовану праворуч, буде додано на праву панель. Таким чином можна спростити просіювання послідовності подібних знімків. </para>
      <para
>Звичайно ж, звичайні дії з вилучення можна виконувати у режимі стола з підсвічуванням, а також дію <menuchoice
> <shortcut
><keycombo action="press"
><keycap
>F4</keycap
></keycombo
> </shortcut
> <guimenu
>Файл</guimenu
><guimenuitem
>Змінити...</guimenuitem
> </menuchoice
>. </para>

      <para
>Всі відомості щодо зображення з правої бічної панелі основного вікна буде показано для кожного з двох панелей попереднього перегляду стола з підсвічуванням. Таким чином, вам, наприклад, буде простіше пов’язати візуальні відмінності у даних експонування. </para>
      <para
>У правому нижньому куті кожної з панелей ви знайдете вбудований інструмент панорамування (перехрещені стрілки). Наведіть на нього вказівник миші, натисніть і утримуйте ліву кнопку миші і пересуньте вказівник, щоб пересунути видиму область зображенням (у синхронному режимі ця область на обох зображеннях буде однаковою). </para>
      <para
>Змінити масштаб можна так само, як і на інших панелях перегляду: ви можете скористатися повзунком масштабу, розташованим під панелями, або комбінацією <keycombo action="press"
>&Ctrl;<keycap
>коліщатко миші</keycap
></keycombo
> для збільшення і зменшення на обох панелях зображень у синхронному режимі. </para>
                <example>
                    <title
>Стіл з підсвічуванням у дії</title>
                    <screenshot
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;lighttable.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
                </example>

 </sect1>
&doc-sidebar; <sect1 id="dam"
>                      <title
>Керування цифровою власністю (DAM) у &digikam;</title>

    <para
><link linkend="build-dam"
>Побудова системи впорядкування і пошуку ваших фотографій</link
></para>
    <itemizedlist>
       <listitem
><para
><link linkend="case-for-digikam"
>Випадок виконання завдань DAM у &digikam;</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="build-archive"
>Побудова архіву: впорядкування тек, фізичне компонування як інформація</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="automatic-metadata"
>Автоматичне створення метаданих</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="ranking"
>Оцінювання</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="keywords"
>Призначення міток і ключових слів</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="captions"
>Підписи/Коментарі</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="geotagging"
>Геолокація (геодезичні мітки)</link
></para
></listitem>
    </itemizedlist>
    <para
><link linkend="copyright-protect"
>Захист ваших авторських прав</link
></para>
    <itemizedlist>
       <listitem
><para
><link linkend="watermarking"
>Цифрові водяні знаки (DW)</link
></para
></listitem>
    </itemizedlist>
    <para
><link linkend="data-corruption"
>Захист ваших зображень від пошкодження і втрати даних</link
></para>
    <itemizedlist>
       <listitem
><para
><link linkend="physical-deterioation"
>Фізичне псування</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="logical-errors"
>Логічні помилки</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="human-errors"
>Людські помилки</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="myths-dispelled"
>Розвінчування поширених міфів</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="storage-budget"
>Оцінка бюджету: об’єм даних, оцінка об’єму, потрібного у сховищі</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="backup"
>Резервуйте, резервуйте, резервуйте, відновлюйте!</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="technology-review"
>Зберігайте ваші зображення за рахунок змін у технології і власників</link
></para
></listitem>
       <listitem
><para
><link linkend="best-practice"
>Найкраща система: захист даних</link
></para
></listitem>
    </itemizedlist>
    <para
><link linkend="dam-workflow"
>Типова робота з DAM</link
></para>

   <sect2 id="dam-introduction"
> <title
>Вступ</title>
    <epigraph
><para
><emphasis
>...і нарешті, фотографам потрібно бути обережними.</emphasis
> Сподіваємося, вам про це не слід нагадувати.</para
></epigraph>

     <para
>Легко знаходите цифрові фотографії у разі потреби? Можливо вам доводиться витрачати більше часу на блукання вмістом жорсткого диска вашого комп’ютера та сховищами файлів, ніж ви б того хотіли? Маєте системне бачення щодо визначення і спостереження за даними щодо вмісту ваших фотографій? Якщо ви заробляєте на життя фотографією, чи містять ваші знімки відомості щодо авторських прав та адрес, за якими можна з вами зв’язатися? Можливо, ваші знімки потрапляють у обіг зовсім незахищеними? Бажаєте, щоб ваші онуки насолоджувалися фотографіями, знятими вами вчора? Як ви забезпечуєте резервування та цілісність ваших даних? Як ви готуєтеся до зміни вашого комп’ютера, жорсткого диска, програмного забезпечення, операційної системи? Що ви думаєте про способи керування вашими зображеннями і відео на новому обладнанні та у новому програмному середовищі?</para>
     <para
>Що таке керування цифровою власністю, окрім того, що це дивний набір слів? Керування цифровою власністю (Digital Asset Management або DAM) позначає будь-яку зі стадій процесу після створення знімка, аж до остаточного відбитка або сховища даних. Всі, хто знімає, сканує або зберігає цифрові фотографії, користуються певною схемою DAM, але більшість з нас робить це несистематично і неефективно.</para>
     <para
>Пропонуємо вам інструмент, план і практичні поради щодо того, як зберегти до файла, знайти, захистити та повторно використати фотографії, з акцентом на найкращих методиках роботи для цифрового фотографа, що працює з програмою &digikam;. Ми поговоримо про отримання, перейменування, бракування, групування, створення резервних копій, визначення оцінок, створення міток, архівування, оптимізацію, супровід та експортування файлів зображень.</para>
     <para
>Загальне визначення: <blockquote
><para
>«<emphasis
>Керування цифровою власністю</emphasis
> — це процес отримання, створення покажчика, категоризації, убезпечення, пошуку, перетворення, об’єднання та експортування даних, які є цінними у грошовому або культурному вимірі.»</para
></blockquote
></para>
     <para
>І, оскільки це нам ще знадобиться, інше важливе визначення: <blockquote
><para
>Метадані визначають як <emphasis
>дані щодо даних</emphasis
>. Метадані є додатковими даними, які містять відомості або документацію щодо інших даних, якими керує програма або середовище.</para
></blockquote
></para>
     <para
>У нашому контексті метадані означають відомості <emphasis
>щодо</emphasis
> фотографії.</para>
     <para
>&digikam; зі своїми бібліотеками і додатками є унікальним і всебічним інструментом, за допомогою якого можна виконувати більшу частину завдань DAM. Ця програма виконує завдання швидко і прозоро. Програма спирається на відкриті стандарти, вона не обмежить ваші можливості певною платформою чи програмою, але надасть вам всі можливості для швидкого керування і пошуку ваших фотографій, а також для переходу, якщо у вас виникне таке бажання, на будь-яку іншу платформу, програму, систему без втрати жодного з результатів вашої роботи, байдуже є ви випадковим користувачем, ентузіастом чи професіоналом.</para>
     <para
>Однією з відмінностей між зберіганням зображень на плівці і зберіганням зображень на цифрових носіях є те, що за допомогою цифрових даних ви можете створити будь-яку кількість оригіналів зображення. Зображення ж на плівці завжди залишатиметься єдиним оригіналом. Рівень будь-яких копій такого зображення завжди буде трохи нижчим на оригінал, крім того, і оригінали, і копії на плівці швидше чи повільніше старіють і зрештою зникають. Єдиним способом збереження їх у «вічно новому» стані є створення їх цифрової копії. Це також єдиний шлях захисту цих зображень від всіх можливих загроз їх якості. </para>
     <para
>Навіть якщо сучасні цифрові носії даних мають коротший строк життя за плівку, ніхто не завадить вам створювати копії цифрових зображень кожного року, кожні 5 або 10 років або тоді, коли це буде потрібно. Ви можете зберігати принаймні  2-3 копії цих файлів, бажано на різних фізичних носіях у різних місцях. Такої можливості у вас ніколи не буде, якщо ви працюєте з плівкою. Плівку завжди може бути пошкоджено вогнем, повінню або подібними стихійними лихами, її навіть може бути просто вкрадено. Отже переваги і недоліки цифрового зберігання зображень можна висловити формулою: якщо ви втратили цифрові знімки/дані, наслідком цього є лише ваше власне нехлюйство. </para>
  </sect2>

   <sect2 id="build-dam"
><title
>Побудова системи впорядкування і пошуку ваших фотографій</title>
      <para
>Теми: ієрархія, мітки, оцінки, підписи, геолокація, дата, альбоми, назви файлів, версії, експортування</para>
      <para
>Наважуся припустити, що, якщо на вашому комп’ютері зберігається більше, ніж 1000 фотографій без використання будь-яких методик DAM, пошук окремого зображення буде тривати досить довго. Якщо ж ви не знаєте скільки зображень зберігається у ваших файлах, ви точно ніколи не користувалися &digikam;. Подвійне зберігання метаданих у базі даних <emphasis
>та</emphasis
> у файлі зображення гарантує надшвидкий пошук і безпеку зберігання з можливістю роботи з зображеннями у інших програмах, на інших платформах і у інших форматах.</para>
      <para
>Але так само, як нічого не буває задарма, неможлива і каталогізація або DAM без докладання певних зусиль: витратити трохи часу на систематизацію краще від самого початку, оскільки з плином часу кількість фотографій, а отже і обсяг роботи, зростатиме. Ефективність використання DAM за різними даним може бути вищою за 10. Користуйтеся правилом: <command
>стисло, план на майбутнє (30-50 років), робити все раз і назавжди</command
>. Майбутня семантична мережа повністю інтегрує і надасть особливого значення середовищу DAM.</para>

      <sect3 id="case-for-digikam"
>  <title
>Випадок виконання завдань DAM у &digikam;</title>
      <para
>У &digikam; передбачено декілька способів класифікації фотографій: за назвами файлів, за альбомами, за збірками, за датою і часом, за мітками, за оцінками, за даними GPS і за підписами. Якщо цього виявиться замало, у версії &digikam; для KDE4 ви можете виконувати пошук за багатьма стандартними записами метаданих, зокрема моделлю фотоапарата, об’єктивом, координатами, розміром зображення тощо. Категорії метаданих з наведеного тут списку, фактично, є різними «поглядами» на вашу бібліотеку фотографій. Комбінування цих поглядів є <emphasis
>дуже</emphasis
> потужним способом звуження діапазону результатів пошуку файла або пришвидшення пошуку. Уявіть, що у вас 800 фотографій когось, кого ви любите. Пошук зображень за іменем «Марія» з оцінкою «***», знятих у країні «Франція», звичайно ж, залишить досить мало можливих результатів. У термінах критеріїв вибору для системи DAM &digikam; виконує свою роботу дуже добре у сенсі повноти, гнучкості, швидкості, масштабованості, точності і відкритості.</para>
      <para
>Ключовим моментом, про який слід пам’ятати, є те, що ви не можете знати про те, у який спосіб ви або хтось інший намагатиметься знайти знімок через 2 роки. Ви запам’ятаєте події минулого у іншому контексті, — це правда життя. Отже, якщо ви зможете звузити результати пошуку за допомогою згадки про місце, час, фотоапарат, тему, оцінку, власника, у вас буде нескінченно більше шансів знайти потрібний файл, ніж за одним з цих критеріїв або без знання жодного з критеріїв. На початку, на час створення знімка, ви пам’ятатимете всі метадані (окрім даних EXIF). Якщо ви не перенесете деякі з них до вашої системи DAM, їх зрештою буде втрачено, оскільки з часом всі згадки про подію зникають  з нашої пам’яті.</para>
      <para
>Однією з відмінностей, про які слід тут згадати, є відмінність між <command
>особистими</command
> і <command
>відкритими</command
> метаданими. Ви можете сказати, що всі вбудовані у файли атрибути є відкритими, оскільки знімки може бути кимось експортовано, продано і скопійовано на інші носії. З іншого боку, всі невбудовані метадані у базі даних можна вважати особистими, оскільки ці дані залишаються у базі даних і не потрапляють більше нікуди. За допомогою відповідного налаштування &digikam; ви можете керувати тим, які типи даних залишатимуться особистими, а які буде вбудовано і зрештою оприлюднено.</para>
    </sect3>

      <sect3 id="build-archive"
> <title
>Побудова архіву: впорядкування тек, фізичне компонування як інформація</title>
      <para
>Першим, що слід зробити і що слід знати до того, як ви внесете якісь дані до вашої системи, є побудова структури інформації (на відміну від структури даних). Ваші файли зображень якимось чином слід впорядкувати на вашому комп’ютері: ви маєте вирішити, чи матимуть інші користувачі доступ до ваших фотографій, чи будете ви зберігати ці зображення на спеціальному носії, на мережевому диску тощо. Не слід забувати про те, що колись ви можете перенести дані на якийсь більший носій. </para>
      <para
>Впорядкування має бути простим, уніфікованим і масштабованим, воно не повинно залежати від носія зберігання даних. Не робіть теки замалими, декілька тисяч знімків у одній теці — це небагато, але створюйте достатньо малі теки, щоб їх можна було зберегти на DVD місткістю 4,7 ГБ або 9,4 ГБ, якщо DVD двошаровий. Не забувайте, що розміри архіву весь час зростатимуть! Точна структура, звичайно ж, залежатиме від того, як ви використовуватимете ваш архів. Розглянемо простий, але поширений приклад: ви є фотографом-любителем, який виконує зйомку свого особистого життя, життя вашої родини, відпусток тощо. У такому разі слід використовувати структуру, засновану на поділі за роками, з використанням певних особливих тек для відпустки і експорту. Ця структура може бути такою:</para>
<blockquote
><screen
>2006
2007
2008
Відпустка
  - A
  - B
  - C
Експорт
Смішне
</screen
></blockquote>

      <para
>Можливо ця структура вас вдовольнить. Знімки з відпусток можна швидко знайти за місцем їх проведення (якщо ви не подорожуєте до одного місця кожного року), решту можна впорядкувати за датою. Якщо ви знімаєте досить часто, ви можете створити підтеки у теках років за місяцями, наприклад, 2008-01, 2008-02 тощо. Теку «Експорт» можна використати для зображень для друку або оприлюднення на вебсайті.</para>
      <para
>У професійнішого фотографа потреби будуть зовсім іншими, оскільки у таких фотографів будуть знімки з версіями, архіви, різні способи обробки, постійний наплив зображень з різними темами та велика кількість інших знімків. За 10 років у такого фотографа накопичиться 95% зображень архівів і 5% файлів робочого простору. Такий фотограф не впорядковуватиму свої знімки на основі вмісту!</para>
      <para
>Міркувати слід так:</para>
<itemizedlist>
        <listitem
><para
>Що поєднує певні файли? Поділ за типом файлів може спростити пакетну обробку. Зберігайте нові і старі файли окремо.</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Як зробити структуру масштабованою?</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Відокремлення необроблених і оброблених файлів спростить визначення стратегії резервного копіювання та міграцію. Ви завжди знатимете: шукаєте ви оригінал чи похідний від нього файл.</para
></listitem>
</itemizedlist>
      <para
>TBC</para>
    </sect3>

      <sect3 id="automatic-metadata"
> <title
>Автоматичне створення метаданих</title>
      <para
>Як же виконати всю цю роботу з метаданими? По-перше, у файлах вже будуть <command
>автоматично створені метаданими</command
>: дані EXIF та примітки виробника. Якщо ви налаштували у &digikam; розділ вашого профілю, всі імпортовані зображення буде позначено цим набором даних, зокрема даними про авторські права і все це у автоматичному режимі. Якщо паралельно з зйомкою ви записали маршрут GPS, ви зможете прив’язати ваші знімки до місцевості за одну дію за допомогою додатка геопозиціювання. Навіть якщо ви привезли з собою з сеансу знімання 1000 знімків, вам не доведеться витратити не більше 10 хвилин на всю роботу. Тепер у ваших знімках будуть всі параметри фотоапарата для кожного зі знімків, дані щодо об’єктива, зокрема трансфокації, фокуса, апертури, дати і часу, місця зйомки, авторських прав, авторства, використаної програми тощо. Непогано, чи не так? Але під час імпортування можна зробити і більше, ми могли б змінити назви файлів, щоб включити дані про дату, місце або тему, ми могли б змінити формат зображення на формат з 16 бітами на канал, ми могли б автоматично розподілити файли JPEG і RAW за окремими теками. Наполегливо рекомендуємо вам виконати автоматичне перейменування за подією, місцем або темою. У &digikam; передбачено всі параметри групування, пов’язані з датою або календарем, отже у вас нечасто виникатиме потреба у використанні дати для перейменування файлів, хіба що вам потрібне саме це для перегляду ваших альбомів у іншій програмі, яка не здатна читати дані календаря. Одного дня ви придбаєте новий фотоапарат (і ще може статися раніше, ніж ви думаєте) або вже маєте другий фотоапарат. Нумерування для цього нового фотоапарата знову розпочнеться з чогось подібного до IMG_0001.JPG, отже з’являться файли з ідентичними назвами, якщо ви їх не перейменуєте. Перейменування зменшить ймовірність випадкового пізнішого перезапису файла зображення. Створюйте зрозумілі назви файлів, використовуйте буквено-цифрові комбінації, дефіси, підкреслювання і лише одну крапку, що стоятиме перед суфіксом назви.</para>
      <para
>Крім того, рекомендуємо вам позначити пункти параметрів збереження метаданих на сторінці параметрів метаданих налаштувань &digikam;. Таким чином буде забезпечено запис даних EXIF і IPTC до файла. Якщо ви забули зробити це, ви завжди можете скопіювати дані з бази даних до файлів одним клацанням миші (з меню альбому).</para>
      <para
>Тепер у нашій базі даних досить багато відомостей, але що робити, якщо потрібно змінити якість з цих відомостей? у &digikam; передбачено редактор метаданих для деяких з атрибутів, звичайно ж, найважливіших. </para>
      <para
>Справжня робота розпочнеться, коли ми визначатимемо мітки, підписи і оцінки для кожної з фотографій. Звичайно ж, всі зображення, для яких слід визначити однакові параметри, слід обробляти однією спільною дією. Почнімо з визначення оцінок. Оцінки є найважливішими, оскільки у подальшій роботі ви зможете зосередитися на якісних знімках.</para>

    </sect3>

      <sect3 id="ranking"
> <title
>Оцінювання</title>
      <para
>Систему оцінювання у &digikam; реалізовано як інструмент оцінки за п’ятизірковою шкалою. Фактично у цій системі 6 рівнів, знімку можна надати оцінку від нуля до п’яти зірок (*) (під час зберігання їх у метаданих IPTC програма виконає перетворення цих оцінок з забезпеченням сумісності з іншими програмами). У &digikam; призначення оцінки знімка або декількох знімків можна виконати дуже просто за допомогою клавіатурних скорочень або клацання кнопками миші. Згодом оцінку можна використати як критерій пошуку або для фільтрування за допомогою полів смужки стану. Але, перш ніж ви розпочнете розставляти зірки, визначіться з особистими критеріями оцінки. Краще за все спочатку записати ваші особисті критерії відповідності зірок за допомогою якогось набору характеристик, який визначатиме, що саме ви маєте на увазі, коли надаєте знімкові оцінку у 5 зірок. Загалом кажучи, зі зростанням оцінки кількість знімків має зменшуватися. Відношення кількості зображень на кожному з рівнів має потрапляти у діапазон 3-10. Розглянемо далі нашу піраміду оцінок. Припустімо, ви обрали відношення кількості зображень на кожному з рівнів, яке дорівнює 7. На кожен знімок з 5 зірками у вас буде 7 знімків з 4 зірками, 49 знімків з 3 зірками тощо. Загалом на всіх рівнях буде майже 20000 знімків. Вражає? Так, а 16807 з цих знімків взагалі не потрібно оцінювати! Ви можете навіть визначити іншу схему оцінювання, залежну від призначення фотографій, наприклад: 2 зірки для комерційних фотографій, а якась інша оцінка для фотографій, зроблених під час відпустки. Крім того, варто визначати якусь нейтральну оцінку, всі знімки з нижчої якості потраплятимуть у область негативних оцінок. Так ви зможете відбракувати та звузити вашу збірку у дуже ефективний спосіб. Ви можете визначити оцінку за діями, які слід виконати над фотографіями, наприклад, 0 зірок для «викинути до біса», 1 зірка для знімків на карантині (оцінку ще не визначено), 2 зірки для знімків, призначених для експорту до галереї, 3 зірки для друку, 4 зірки для продажу, 5 зірок для знімків, над якими «слід попрацювати». Оцінка має відповідати <emphasis
>вашим</emphasis
> потребам. У наведеній нижче таблиці ви знайдете приклад оцінки професійним фотографом збірки знімків з відношенням кількості на рівнях приблизно рівним 7 протягом 12 років. Очевидно, що якісні знімки можна помітити одразу, навіть серед мільйонів фотографій.</para>
      <para>
        <inlinemediaobject>
            <imageobject
><imagedata fileref="&path;DAM-pyramid.png" format="PNG"/></imageobject>
            <textobject
> <phrase
>Оцінювання</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
      </para>


      <para
>Далі поговоримо про мітки (або ключові слова, як їх називають у інших програмах, або категорії, — це все терміни, які позначають однакові речі).</para>
    </sect3>

      <sect3 id="keywords"
>  <title
>Встановлення міток і ключових слів</title>
      <para
>Мітки — це ієрархічна система позначення, яку ви створюєте додаванням до неї даних. Важливо створити систему, яка відповідатиме вашим потребам та звичкам. Ви є (напів)професіоналом, який бажає продавати фотографії агенціям новин, або ви бажаєте просто оприлюднити ваші знімки у вебгалереї, чи просто є звичайним аматором, який розбирає сімейний архів фотографій? Для всіх цих випадків використання програми вам варто створити структуру міток, що відповідає цьому випадку використання. Якщо  &digikam; буде належним чином налаштовано, програма запише всю ієрархію міток у поля IPTC, отже нею зможуть скористатися у вашій фотоагенції для того, щоб у іншій програмі автоматично створити заголовок та підпис для експорту у інтернет. У будь-якому разі ця система буде корисною для швидкого пошуку потрібного вам знімка.</para>
      <para
>Ієрархічна структура забезпечить вам автоматичне групування. Наприклад, якщо ви створюєте типову ієрархію для особистого використання з пунктами: «Події», «Люди», «Місця», «Теми» та «Проекти» на верхньому рівні, всі знімки з мітками, які є підмітками якогось з цих пунктів, буде зібрано у окремий віртуальний альбом. Для таких віртуальних альбомів у &digikam; передбачено окрему область перегляду на лівій бічній панелі. Але системою міток можна скористатися у ще ефективніший спосіб! З додаванням підміток у ієрархії, ви не лише отримаєте змогу шукати і фільтрувати зображення за мітками, але і використовувати з цією метою за допомогою правої бічної панелі комбінації груп міток. Припустімо, що на лівій бічній панелі ви обрали віртуальний альбом «Люди», у якому міститься 12 різних міток для різних людей, тоді ви можете скомбінувати ці мітки на правій бічній панелі і вибрати, наприклад, з дванадцяти людей «Петра», «Павла» і «Марію».</para>
      <para
>З плином часу ви забудете подробиці, що стосуватимуться ваших знімків та того, що на них зображено (тобто метадані у вашому мозку буде пошкоджено). Ось чому найголовнішим є <command
>створення загальних та типових категорій</command
>. Ви завжди пам’ятатимете, що певний знімок було зроблено на березі якоїсь ріки у певній країні або на певному континенті (-> ріка, континент), але можете забути як називалася та ріка. Замість призначення мітки «Окаванго» варто призначити мітку «ріка/Африка» або «ріка/Південна Африка». Подробиці можна вказати у якійсь з міток або у підписах. Ось трюк, який може вам допомогти: як би ви шукали цю річку у пошуковому рушії у інтернеті? Саме так і слід міркувати!</para>
      <para
>Ще одним способом категоризації є розподіл за завданнями, наприклад, «для друку», «для експорту до інтернету», «особисте», «галереяXYZ», «клієнти», «показ слайдів» тощо. Створіть потрібні вам групи, але так, щоб їх було не забагато, ви повинні мати змогу згадати принаймні всі мітки найвищого рівня, інакше подібний розподіл виявиться непотрібним. Не забувайте, що для звуження пошуку у вашому розпорядженні залишаються інші параметри знімка. Фільтр правої бічної панелі комбінується з режимом перегляду, вказаним на лівій бічній панелі (альбоми, календар, шкала часу, мітки і пошук).</para>
      <para
>Якщо ви імпортуєте каталогізовані зображення з інших джерел з уже вбудованими мітками, &digikam; автоматично створить їх ієрархію і, відповідно, вставить їх у належне місце. Перевпорядкування ієрархії не є проблемою. Ви можете легко виконати його перетягуванням зі скиданням у піддерево у іншому місці ієрархії. Змінені мітки буде оновлено під час обробки структури за допомогою &digikam;.</para>
      <para
>На наведеній тут схемі показано перетини різних форматів метаданих. Схема є досить грубою, оскільки кожен з блоків метаданих можна в свою чергу поділити на багато розділів. Назви файлів і календарні дати є властивостями самих файлів зображень.</para>
      <para>
        <inlinemediaobject>
            <imageobject
><imagedata fileref="&path;DAM-Metadata.png" format="PNG"/></imageobject>
            <textobject
> <phrase
>Оцінювання</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
      </para>

      <para
>Ну, і досить про мітки: перейдемо до підписів або коментарів, — третього основного інструменту каталогізації метаданих. </para>
    </sect3>

      <sect3 id="captions"
>  <title
>Підписи/Коментарі</title>
      <para
>Це вже четвертий різновид метаданих, про які ми згадуємо. У чому ж полягає відмінність підписів від міток (можна використовувати термін «коментарі», але у словнику IPTC використано термін «підпис» ('caption')), ключових слів? Мітки призначено для ієрархічного і загального опису, а підписи для протилежної мети: описів, подробиць, сюжетів. Мітки в основному використовують з метою пошуку, отримання та впорядкування даних, а підписи мають зацікавити, проінформувати або схвилювати глядача. Звичайно ж, ними також можна скористатися для фільтрування каталогу, але це лише побічний ефект їх використання. Підписи призначено для зберігання історії знімка, події, емоцій, того, що робить фотографію цікавою для споглядання, — підписи надають фотографіям контексту і значення. Якщо знімки мають естетичну природу, підписи мають бути емоційним та інформативним їх доповненням.</para>
      <para
>Фотографії не часто створюються лише для себе. Частіше ними бажають поділитися з друзями, родиною, іншими фотографами, агентствами новин або викласти їх у інтернеті. І не кажіть мені, що вам нецікаво, що скажуть про ваші фотографії інші люди. </para>
      <para
>Отже, ви може створити найкрасивіший портрет, знімок з заходом сонця або пейзажем, але нікого це не схвилює. Чому? Погляньте самі на якісь хороші фотографії без читання назви, коментаря або супутніх даних. Хіба вам буде цікавою глибина поля, час експозиції, баланс білого тощо? Ну, звичайно, деякою мірою, так. Але пересічний глядач зацікавиться історією, про яку оповідає знімок, занадто вже багато навколо беззмістовних зображень. Вам слід надати глядачеві щось, щоб пояснить зображення на знімку.</para>
      <para
>Давайте поглянемо на цю панораму. Здалеку знімок є чудовою панорамою морського узбережжя. Якщо ж ви наблизите зображення ви побачите подробиці, людей, простір.</para>
      <para>
        <inlinemediaobject>
            <imageobject
><imagedata fileref="&path;DAM-story.png" format="PNG"/></imageobject>
            <textobject
> <phrase
>Оцінювання</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
      </para>

      <para
>А тепер знайте: це місце висадки союзників, «Омаха-біч», у французькій Нормандії через 60 років. Ух! У вас розігрується фантазія, асоціації, згадки, ви проектуєте історичні факти на сьогодення, ви чуєте тишу. Підпис повністю змінив ваше сприйняття панорами. </para>
      <para
>У оцінці ваших фотографій підпис, ймовірно, важливіша за сам знімок через зацікавленість, яку він створює. Якщо показуєте знімок, розкажіть про його історію. Пам’ятайте, що ключовим моментом є донесення до спостерігачів сенсу зображення. Це допоможе глядачам зрозуміти тему знімка і те, що у ньому вас схвилювало.</para>
<itemizedlist>
        <listitem
><para
>дайте людям зрозуміти, що ви розумієтеся на цій темі, і поясніть, чому вона вам подобається</para
></listitem>
        <listitem
><para
>створюйте взаємозв’язок між фотографіями</para
></listitem>
        <listitem
><para
>протиставляйте або об’єднуйте їх за різними історичними періодами</para
></listitem>
        <listitem
><para
>робіть короткі нотатки щодо обставин зйомки, щоб не забути</para
></listitem>
        <listitem
><para
>міркуйте, досліджуйте, спостерігайте і обговорюйте, але здебільшого слухайте.</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Нічого, що знімок буде недосконалим, оскільки його сила полягає у його перевагах, описаних у підписі.</para
></listitem>
</itemizedlist>
      <para
>За допомогою &digikam; ви можете ввести у поле підпису довільний об’єм тексту у міжнародній абетці (UTF-8). Ви можете вказати підпис для декількох зображень з набору позначених зображень. У KDE навіть передбачено можливість перевірки правопису. Під час експортування зображень до галерей у інтернеті підписи буде експортовано до підпису або назви (за вашим вибором) у системі галереї у інтернеті, вам не потрібно буде повторно вводити історію знімка для опублікування.</para>
    </sect3>

      <sect3 id="geotagging"
>  <title
>Геолокація (встановлення геодезичних міток)</title>
      <para
>Пам’ятаєте часи до GPS? Коли вам доводилося шукати дорогу до іншого міста без навігаційної системи? Чи була Земля тьмяною блакитною кулею ще до GoogleEarth? Гаразд, з того часу, стосовно зображень, потяг просторового представлення даних рухався на повній швидкості. </para>
      <para
>Для декількох фотоапаратів, в які вбудовано приймач GPS зображення вже буде позначено мітками з просторовними координатами. Крім того, майже з будь-якого пристрою GPS ви можете видобути дані маршруту (звичайно ж, приймач слід увімкнути і нести з собою під час зйомки, а час фотоапарата має бути встановлено досить точно, щоб потім знімки можна було пов’язати з даними геопозиціювання) і зберегти їх на комп’ютері. Зберігати дані слід у форматі gpx, це просто зробити за допомогою gpsbabel, gpsman та інших інструментів. Після цього ви зможете пов’язати всю послідовність фотографій з маршрутом за допомогою &digikam;. Координати буде записано до частини JFIF файлів JPG (вибір у параметрах) і до бази даних. У версії програми для KDE4 передбачено можливість пошуку за даними про розташування та координати: ви зможете створити віртуальні альбоми за географічними областями! На правій бічній панелі, під вкладкою метаданих, ви зможете переглянути ваше ваш знімок на карті світу. Далі можна буде відкрити сторінку однієї з декількох картографічних служб у інтернеті і збільшити зображення до потрібного масштабу. Навіть якщо у вас немає даних маршруту GPS, ви зможете вказати координати знімків за допомогою георедактора. Просто відкрийте на карті місце, де було зроблено знімок і клацніть лівою кнопкою миші, щоб зафіксувати його географічні координати. </para>
      <para
>Наприклад, перетворення маршруту Garmin з назвою файла «xyz»:</para>
<blockquote
><screen
>&dollar; gpsbabel -w -i mapsource -f xyz.mps -o gpx -F xyz.gpx</screen
></blockquote>
      <para
>Кількість можливостей використання цих даних щодо геопозиціювання вже є незліченною, сфера геопозиціювання все зростатиме. Автор певен, що одного недалекого дня ви зможете повторити ваші подорожі у віртуальній реальності за допомогою прив’язаних до місцевості зображень. Серед можливостей &digikam; експортування файлів kml, які можна відкрити у GoogleEarth (який показуватиме фотографії на місці, де їх було знято), експортувати до gallery2, picasaweb, flickr тощо за допомогою переглядача GoogleMaps.</para>
    </sect3>
      </sect2>

   <sect2 id="copyright-protect"
>  <title
>Захист ваших авторських прав</title>
      <para
>Теми: водяні знаки, дані щодо авторських прав IPTC і XMP, експортований розмір</para>
      <para
>Це буде остання глава і останній крок, у якому ми визначимо авторство, власність і дані щодо авторських прав на вашу цифрову бібліотеку. Всюдисущий інтернет, порівняно з «добрими(?) старими часами» паперових відбитків, значно спростив «крадіжку» знімка з вебсайта. Щоб запобігти цьому, принаймні слід зберігати у метаданих всіх експортованих і/або призначених для оприлюднення у будь-якій формі знімків дані щодо авторства і авторських прав. Зробити це за допомогою &digikam; простіше простого: ви можете налаштувати типовий профіль, і дані всіх зображень, які оброблятимуться &digikam; буде автоматично змінено. Автор цього підручника додає повідомлення про законність стороннього копіювання (цитата з Вікіпедії):</para>
<blockquote
><para
>«Термін copyleft (від сполучення англійських слів «copy» та «left», недослівно це можна перекласти як «усі права дозволено») вживається для позначення особливого підходу до розуміння прав інтелектуальної власності. За подібного ліцензування закон про авторські права використовується для вилучення обмежень щодо розповсюдження копій та змінених версій роботи сторонніми особами, а також для усування можливих обмежень розповсюдження у змінених версіях.</para>
      <para
>Копілефт є формою ліцензування, його можна використовувати для зміни авторських прав на роботи, зокрема на... музичні та художні твори. Загалом кажучи, закон про авторські та суміжні права надає змогу авторам забороняти іншим особам відтворювати, переробляти або поширювати копії роботи автора. І навпаки, автор може, за допомогою схеми ліцензування копілефт, надати кожному, хто отримує копію роботи, дозвіл відтворювати, переробляти або поширювати роботу за умови, що обіг копій або змінених робіт також підлягатиме умовам схеми ліцензування копілефту. Розповсюдженою і, власне, однією з перших ліцензій копілефт є GNU General Public License. Подібні ж ліцензії можна отримати і з Creative Commons — їх називають «подібними до акцій» (Share-alike).»</para
></blockquote>
      <para
>А ось опис того, що слід навести на сторінці налаштування &digikam;, як інформацію:</para>
      <para
><command
>Автор</command
> (або розробник): у цьому полі слід вказати ваше ім’я або ім’я особи, якою було створено фотографію. Якщо вказувати ім’я фотографа небажано (наприклад, якщо особу фотографа слід тримати у таємниці) можна скористатися назвою компанії або установи. Після збереження, ніхто не має права змінювати значення цього поля. У цьому полі не підтримується відокремлення слів комами або крапками з комою.</para>
      <para
><command
>Посада автора</command
>: робоче звання автора. У цьому полі слід вказати посаду фотографа. Прикладом посади може бути: Staff Photographer (штатний фотограф), Freelance Photographer (найманий фотограф) або Independent Commercial Photographer (незалежний комерційний фотограф). Оскільки це поле є характеристикою поля «Автор», поле «Автор» також доведеться заповнити.</para>
      <para
><command
>Подяка</command
> (синонім постачальника): Використовуйте поле Постачальник для особи, яка надала фотографію. Це не обов’язково повинен бути автор. Якщо фотограф працює у агенції новин, такій як Reuters або Associated Press, ці організації слід подати у списку, оскільки вони «надають» зображення для використання іншими. Якщо зображення є комерційною фотографією, у цьому полі слід зазначити групу (агенцію), яку до цього залучено.</para>
      <para
><command
>Джерело</command
>: у полі «Джерело» слід вказати власника фотографії або власника авторських прав на фотографію. Значення цього поля не повинно ніколи змінюватися після введення даних одразу після створення знімка. Вважайте це поле таким, яке слід заповнювати лише одного разу. Джерелом може бути певна особа, агенція або працівник агенції. Щоб спростити можливий пошук, вам варто відокремлювати зворотні риски («/») від решти тексту пробілами. Користуйтеся формулою «фотограф / агенція», а не «фотограф/агенція». Джерело може відрізнятися від автора і не міститися у списку повідомлення про авторські права.</para>
      <para
><command
>Авторські права</command
>: у полі «Авторські права слід вказати всі повідомлення про авторські права на інтелектуальну власність, а також слід вказати поточних власників авторських прав на фотографію. Зазвичай, таким власником є фотограф, але, якщо знімок було зроблено найманим працівником, слід вказати назву агенції або компанії, яка його чи її найняла. Використовуйте форму, відповідну законодавству вашої країни. У США типовою формою є: © {дата першої публікації} ім’я власника авторських прав, наприклад, «copr 2005 John Doe». Замість символу © слід використовувати слова «copyright» або скорочення «copr», оскільки можна використовувати лише символи ASCII. У деяких інших країнах визнається лише символ ©, а скорочення не вважається чинним. Використовувати щось на зразок (c), де дужки позначають частини кола, теж не завжди можливо. Щоб додатково захистити вміст, скористайтеся фразою «all rights reserved», вказаною після наведеної вище формули. У Європі слід використовувати формулу: Copyright {Рік} {власник авторських прав}, all rights reserved. У Японії, щоб максимально захистити вміст, у записі поля авторських прав IPTC слід вказати: (а) слово Copyright; (б) рік першої публікації і (в) ім’я автора. Крім того, ви можете додати фразу «all rights reserved».</para>
      <para
>Оскільки розділи автора або авторських прав можна перезаписати, вони не зможуть захистити ваш інтелектуальну власність від шахрайства. Будь-хто зі знанням комп’ютера лише трохи вищим за основи може вилучити або змінити вбудовані метадані зображення. Вирішення цієї проблеми називається «цифровий водяний знак». Для приватних осіб та більшості фотографів, подібний захист зовсім не потрібен, але для професіоналів або напівпрофесіоналів він є дуже важливим.</para>
        <sect3 id="watermarking"
>  <title
>Цифрові водяні знаки (DW)</title>
      <para
>Терміном «цифровий водяний знак» позначають невидиму цифрову позначку, яка накладається на фотографію у межах керування цифровими правами (digital rights management або DRM). Водяний знак містить ті самі дані щодо авторства та авторських прав, які було описано вище, але метадані буде зашифровано і збережено у самих даних зображення (на відміну від розділу метаданих, який є окремим розділом у файлі зображення). Цей невидимий штам має голографічні властивості, отже, зміни у зображенні (зміни розмірів, кольору, обрізання до певної міри) не знищать відомості про авторське право. Лише якщо розміри зображення буде значно зменшено (до розмірів мініатюри), ці вбудовані дані буде втрачено, але у такому разі зображення вже не цікавитиме нікого з точки зору збереження авторських прав. </para>
      <para
>Цифровий водяний знак буде унікальним елементом ваших зображень. У найближчих версіях &digikam; буде передбачено додаток для створення цифрових водяних знаків (DW) з можливістю пакетної обробки.</para>
    </sect3>
    </sect2>

   <sect2 id="data-corruption"
>  <title
>Захист ваших зображень від пошкодження і втрати даних</title>
        <para
>Теми: дискові помилки, відмови дисків, сплески напруги, ECC, помилки під час передавання даних, зношування носіїв даних, відновлення, надлишковість, запобігання катастрофам, строк експлуатації, температура, розмір даних, поширені забобони</para>

        <sect3
>   <title
>Якими є основні чинники, які спричиняють втрату даних?</title>
        <para
>Звичайно ж, ми говоримо не про втрату компакт-дисків у дорозі або у вогні: ці типи втрат подібні до типів втрат звичайних паперових відбитків або негативів. Ми говоримо про проблеми з так званими «новими носіями».</para>
      <para
>Проблеми з цифровими даними можна на загальному рівні категоризувати за таким областями:</para>
      <orderedlist>
       <listitem
><para
>фізична деградація носія (всі носії з часом деградують, відмінність полягає лише у часі, який для цього потрібен)</para
></listitem>
       <listitem
><para
>невиявлені помилки під час перенесення даних</para
></listitem>
       <listitem
><para
>відсутність підтримки застарілих, пропрієтарних цифрових форматів</para
></listitem>
       <listitem
><para
>застаріле апаратне забезпечення (обладнання). </para
></listitem>
      </orderedlist>
      <para
>Kroll Ontrack, найбільша у світі компанія, яка займається відновленням даних, зібрала цікаві статистичні дані щодо причин втрати даних.</para>
<informaltable>
<tgroup cols="3">
<tbody>
<row>
<entry
>Причина втрати даних</entry>
<entry
>Візуальне розпізнавання</entry>
<entry
>Фактична частка</entry>
</row>
<row>
<entry
>Апаратна або системна проблема</entry>
<entry
>78%</entry>
<entry
>56%</entry>
</row>
<row>
<entry
>Людська помилка</entry>
<entry
>11%</entry>
<entry
>26%</entry>
</row>
<row>
<entry
>Пошкодження або проблеми, спричинені програмами </entry>
<entry
>7%</entry>
<entry
>9%</entry>
</row>
<row>
<entry
>Комп’ютерні віруси</entry>
<entry
>2%</entry>
<entry
>4%</entry>
</row>
<row>
<entry
>Стихійне лихо</entry>
<entry
>1-2%</entry>
<entry
>1-2%</entry>
</row>
</tbody>
</tgroup>
</informaltable>
      <para
>А тепер давайте проаналізуємо ці випадки крок за кроком!</para>
        </sect3>

        <sect3 id="physical-deterioation"
>  <title
>Фізичне псування</title>
          <sect4
>  <title
>CD, DVD, оптичні диски</title>
      <para
>Фізична деградація носія в середньому відбувається набагато швидше для паперу та компакт-дисків, ніж для плівки. Але, хоча плівка і довше зберігає свої якості (іноді на десятиріччя довше) за інші носії знімків, належне створення резервних копій цифрових даних надає змогу взагалі запобігти будь-яким втратам. Плівка деградує, а цифрові нулики та одинички — ні, і плівка починає деградувати одразу після створення знімка і його проявлення. Вона вже ніколи не матиме того кольору, контрастності та інших властивостей, які мала на початку. Цифрові ж дані завжди залишатимуться тими самими. Але і цифрові дані можна пошкодити! Так, фізичні носії цифрових даних, зокрема дискети та магнітні жорсткі диски також страждають від деградації, так само як і компакт-диски. Просто ця деградація є тривалішою. </para>
      <para
>Щоб усунути проблему деградації компакт-дисків та DVD, з цими носіями слід поводитися обережно, не слід довіряти їм дані довше, ніж на кілька років. На щастя, ви можете придбати якісні компакт-диски або DVD, які служитимуть довше, хоча дістати їх складніше за звичайні, крім того, вони дорожчі. Фірми-виробники можуть запропонувати вам DVD з золотим покриттям, 2 долари за штуку, термін зберігання даних на яких складає 100 років (якщо ви цьому вірите).</para>
      <para
>Диски CD/DVD можуть стати непридатними для читання, але ви можете зменшити ризик, якщо використовуватимете якісні диски та якісний пристрій для їх запису і зберігатимете їх належним чином. Найкращі пристрої запису DVD не набагато дорожчі за найдешевші, але вони записують дані набагато надійніше. Питання надійності — це питання вибору правильного носія і правильного пристрою запису.</para>
      <para
>Загалом кажучи компакт-диски та DVD дуже вразливі до помилок, навіть у щойно записаному стані. Ось чому дані на них захищено потужними механізмами перевірки контрольних сум (75% даних є самими даними, а решту запису складають дані форматування та контрольних сум). Але навіть з потужними механізмами захисту ці носії страждають від деградації через хімічне старіння, пошкодження ультрафіолетовим випромінюванням, подряпини, пил тощо.</para>
      <para
>Якщо компакт-диск або DVD пошкоджено, ви можете скористатися недорогою програмою з назвою <ulink url="http://www.isobuster.com/"
>IsoBuster</ulink
>, яка створює приблизні копії компакт-дисків та DVD. Цю програму можна запустити у Windows і &Linux;, але (ще) не у MacOS. Існують подібні програми, створені для видобування даних з пошкоджених дискет, жорстких дисків, флеш-носіїв, зокрема карток пам’яті фотоапарата та пристроїв USB тощо. </para>
      <para
>Оптичні носії: диски Blu-ray, здається, виграли війну форматів у «HD DVD». На двошарових дисках Blu-ray можна зберігати 50 ГБ даних, майже вшестеро більше, ніж на двошарових DVD місткістю 8,5 ГБ. Все те, про що ми говорили щодо КД/DVD, стосується і дисків Blu-ray.</para>
      <para
>Найкраща система захисту</para>
      <para
>Виконуйте запис на невисокій швидкості на якісному пристрої та на якісному носії у відкритих, непропрієтарних форматах, виконайте повторне читання для перевірки даних, позначайте носії зрозумілими мітками та даними про дату та автора, тримайте їх у чистому, темному, недоступному для тварин та вологи місці. І не забувайте скопіювати дані на носії наступного покоління, перш ніж викидати останні екземпляри обладнання та програмного забезпечення, здатного прочитати ці дані.</para>
          </sect4>
          <sect4
>  <title
>Жорсткі диски (вінчестери, HDD)</title>
      <para
>Виробники дисків не поспішають ділитися статистичними даними. Виробник за гарантією надасть вам новий диск, але не нові дані. Пошуки у Google дають доступ до роботи з вивчення широкого діапазону вивчення механізмів відмов HDD: <ulink url="http://research.google.com/archive/disk_failures.pdf"
>Вивчення виходу з ладу дисків</ulink
>.</para>
      <para
>Якщо коротко: диски служитимуть довше, якщо їх робоча температура лежатиме у межах від 35°C до 45°C, за нижчих температур значно підвищується рівень помилок. Елементи контролера (електроніка) є основним джерелом збоїв, SMART не здатен про них повідомити. Деякі з помилок, показаних SMART, також можуть вказувати на близьку відмову, зокрема це помилки сканування (scan errors) та кількість переспрямувань (relocation counts). Типовий строк роботи жорсткого диска складає 4-5 років. </para>
      <para
>Але все залежить від умов експлуатації та талану. Наприклад, у автора був ноутбук Fujitsu, який працював цілодобово, кожного дня з 1998 року, майже десять років без найменших нарікань. Просто поталанило? Загалом кажучи, всупереч інтуїції та міркуванням зі світу природи, постійне використання жорсткого диска дає кращі результати щодо строку його служби, ніж постійне його вмикання та вимикання. Існують свідчення того, що агресивна економія електроенергії шляхом уповільнення обертання диска може призвести до його швидкого пошкодження. Постійне навантаження на диск також скорочує його строк служби. Найнебезпечнішими ж факторами пошкодження диска є вібрація, перепади напруги та низькі температури.</para>
      <para
>Якщо ваш диск видає дивні звуки, звичайне програмне забезпечення для відновлення файлів вам нічим не допоможе. Якщо таке сталося, якомога швидше зробіть резервну копію даних. (За можливості, скористайтеся програмою dd, а не звичайним інструментом резервного копіювання файлів, оскільки dd читає дані неперервним, спіральним потоком від початку до кінця і не навантажує механічні компоненти диска). Існують спеціалізовані компанії, які можуть відновити ваші дані з пошкодженого диска, але їх послуги досить вартісні, мінімальна сума сягає 2000 доларів.</para>
     </sect4>
          <sect4
>  <title
>Вимкнення живлення</title>
      <para
>Приблизно 1% всіх комп’ютерів потерпають від блискавок та сплесків напруги у мережі кожного року.</para>
      <para
>(Ми говоримо про повну втрату даних через сплески напруги. Звичайно ж, може статися випадкова втрата даних через вимкнення живлення перед збереженням файлів. Але подібні втрати, зазвичай, можна відновити без значних труднощів.)</para>
      <para
>Не варто чекати наступної грози, щоб вжити заходів безпеки проти несподіваних сплесків напруги у електромережах, яке може пошкодити вашу комп’ютерну систему. Нещодавні статистичні дані показують, що приблизно 63 відсотки виходів з ладу електроніки спричинено проблемами з живленням і що більшість комп’ютерів стикаються з одним або двома сплесками напруги за день. Оскільки сплески напруги або вимикання живлення можуть трапитися будь-коли, варто убезпечити ваш комп’ютер вкладенням певної суми у пристрої захисту від сплесків напруги.</para>
        </sect4>

          <sect4
>  <title
>Причини вимкнення живлення</title>
            <para
>Сплеск напруги — це ситуація, коли напруга у електромережі перевищує номінальне значення на час, більший за 10 мілісекунд. Шістдесят відсотків всіх сплесків напруги спричинено внутрішніми факторами, наприклад, вимиканням у мережу певного пристрою з мотором (фена, холодильника або насоса), коли надлишковий струм повертається до мережі і перевантажує її. Решту 40 відсотків сплесків напруги спричинено іншими сторонніми факторами, зокрема блискавками, технічним перемиканням мереж, обривами мереж,  недоліками у їх прокладанні тощо.</para>
            <para
>Хоча більшість типових пристроїв, що споживають електроенергію, не вражається сплесками напруги, для пристроїв, побудованих на комп’ютерних мікросхемах та високошвидкісних мікропроцесорах, такі сплески є серйозною небезпекою. На вашому комп’ютері сплески напруги можуть призвести до блокування клавіатури, повної втрати даних, деградації обладнання, пошкодження материнської плати тощо. Відсутність захисту від неминучих сплесків напруги може спричинитися до грошових витрат та витрати часу.</para>
          </sect4>
          <sect4
>  <title
>Захист від вимикання живлення</title>
      <para
>Найпоширенішим способом захисту від сплесків напруги є пристрій з захисту від сплесків напруги або придушувач. Цей пристрій поглинає частину зайвої електричної енергії і пропускає решту. Такі пристрої, зазвичай, вбудовують у подовжувачі (довгі пристрої з шістьма або іншою кількістю гнізд для розеток, які з’єднуються з мережею заземленим шнуром). Але пам’ятайте, що не у кожному подовжувачі міститься придушувач. </para>
      <para
>Під час купівлі придушувача вам слід переконатися, що він відповідає стандарту UL 1449, що гарантує певний мінімальний рівень захисту. Крім того, вам слід звернути увагу на пристрої, які надають захист від блискавок (не кожен з пристрої здатен на такий захист), та ті пристрої, для яких надається гарантія у разі належного вмикання.</para>
      <para
>Оскільки сплеск напруги може пройти до комп’ютера будь-якими електричними ланцюгами, переконайтеся, що всі периферійні пристрої, з’єднані з вашою системою, захищено. Серед подібних ланцюгів ваша телефонна лінія або кабельний модем, оскільки стрибок напруги може пройти і їхніми ланцюгами. Багато виробників зараз виробляють придушувачі сплесків напруги, у яких передбачено гніздо для вашого модема з електричними розетками, інші ж виробляють придушувачі з гніздами для коаксіального кабелю для тих, хто користується кабельним модемом або карткою ТБ-тюнера.</para>
      <para
>Якщо ваш комп’ютер належить до класу ноутбуків, вам також знадобиться придушувач сплесків зображень. Багато придушувачів розроблено спеціально для ноутбуків, вони невеликі за розмірами і мають гнізда для електричної та телефонної мережі, що робить їх ідеальним для використання у дорозі.</para>
          </sect4>
          <sect4
>  <title
>Джерело безперервного живлення (Uninterruptible power supply або UPS)</title>
      <para
>Придушувачі сплесків напруження захистять вашу систему від невеличких стрибків напруги у електромережах, вони не зможуть вам допомогти, якщо живлення буде повністю вимкнено. Вимикання живлення навіть на декілька секунд може спричинити втрату цінних даних, отже для захисту ви можете зважитися на купівлю джерела неперервного живлення. </para>
      <para
>Окрім убезпечення вашої системи придушенням сплесків напруги, ці пристрої автоматично перемикають живлення на акумулятори, якщо вимикається живлення у електромережі, що надає вам змогу зберегти дані і завершити роботу вашої системи. У деяких моделях навіть передбачено можливість продовження роботи до відновлення основного джерела живлення. Під час купівлі UPS переконайтеся, що пристрій має функції придушувача сплесків напруги (фільтра), а також перевірте строк роботи від акумулятора та наявність відповідного програмного забезпечення.</para>
      <para
>Беручи до уваги потенційний ризик вашій комп’ютерній системі, убезпечення її від проблем з мережею є вартим певних витрат. Якісний придушувач сплесків напруги (фільтр) коштуватиме більше 20 євро, а UPS на 500 Вт, можна придбати за менше, ніж 40 євро. Це невелика ціна за спокій, який ви відчуватимете, знаючи, що ваш комп’ютер добре захищено. Якщо ж такі заходи безпеки вам не по кишені, принаймні вимикайте ваш комп’ютер з мережі, коли вирушаєте з дому у далекі подорожі.</para>
          </sect4>
        <sect4
>  <title
>Твердотільні накопичувачі: флеш-картки USB, карти пам’яті, флеш-носії</title>
      <para
>SSD стійкіші до механічних пошкоджень, ніж HDD, отже мають меншу кількість відмов під час з’єднання з комп’ютером. Але, оскільки це здебільшого мобільні пристрої, рівень ризику пошкодження від падінь, ударів та електростатичних розрядів у них набагато вищий. Отже, з різноманітних причин, відмова SDD є ймовірнішою за відмову жорсткого диска. Додайте сюди ризик крадіжки, недовговічність та обмежений об’єм зберігання даних і ви зрозумієте, що SDD не призначено для довготривалого зберігання даних.</para>
      <para
>Однією з основних причин втрати даних (часто ця втрата не є незворотною) є роз’єднання SDD з комп’ютером без вжиття заходів безпеки. Перш ніж дані з пам’яті комп’ютера потраплять на будь-який з’єднаний пристрій, вони певний час зберігаються у буферах. Для жорстких дисків цей проміжок часу не перевищує декількох секунд, а для SDD він може тривати десятки секунд. Тому, перш ніж вилучити пристрій флеш-пам’яті, завжди виконайте процедуру скидання даних за допомогою відповідної системної дії (її часто називають «безпечне вилучення пристрою»).</para>
      <para
>Зараз можна відзначити нову технологічну тенденцію: традиційні жорсткі диски замінюються на флеш-диски SSD. До 2010 року ці диски зможуть конкурувати за ціною з традиційними жорсткими дисками. У зберігання даних на SDD існує вада: кількість перезапису даних на подібних пристроях обмежено. Диски SDD зношуються під час використання. Швидкість зношування залежить від розташування даних та частоти їх запису. У &Linux; було розроблено спеціальних драйвер, який запобігає занадто частому запису до одної ділянки даних. Але все це лише попередня інформація. Тримайте руку на пульсі подій.</para>
         </sect4>
         <sect4
>  <title
>Магнітні носії</title>
      <para
>У системах роботи з резервними копіями використовуються магнітні стрічки, здебільшого у професійних середовищах, а не в домашніх умовах. У стрічок є проблеми зі зберіганням даних та можливою зміною технології запису та читання, але у одному аспекті стрічки кращі за  компакт-диски та DVD: їх важче подряпати, забруднити, вони менше страждають від дефектів запису. З іншого боку, стрічки дуже чутливі до магнітних полів. Варто піднести потужний магніт до касети зі стрічкою і дані буде пошкоджено! Повторне копіювання стрічок слід виконувати кожні 5-8 років, інакше кількість пошкоджених бітів переросте порогове значення кількості бітів, які можна виправити за допомогою контрольних сум. Недоліками магнітних стрічок є вартість запису та час відновлення з резервної копії (у 20 разів довше за відновлення з жорсткого диска). Найкращі дні систем резервного копіювання, заснованих на магнітних стрічках вже у минулому. </para>
         </sect4>
       </sect3>

       <sect3 id="logical-errors"
>  <title
>Захист від програмних помилок</title>
         <sect4
>  <title
>Служби зберігання у мережі</title>
      <para
>Серед вебслужб Amazon є служба S3 — Simple Storage Service (проста служба зберігання). За належного налаштування, ви можете змонтувати S3 як окремий диск у системах &Linux;, Mac та Windows, що надасть вам змогу скористатися послугами цієї служби для створення резервних копій даних ваших улюблених програм. Google Shared Storage (служба розподіленого зберігання Google) є ще однією популярною службою, де ви можете зберігати необмежений об’єм даних.</para>
      <para
>Але користування цією службою є дорожчим за користування домашнім жорстким диском: 40 ГБ коштують 75 доларів на рік, 400 ГБ коштують 500 доларів на рік. Крім того, вам доведеться передавати зображення (досить повільним) каналом інтернету.</para>
      <para
>Думаю, як запобіжник від втрати локальних даних найцінніших зображень, використання такого сховища не непоганою ідеєю, але сховище не є універсальною відповіддю на питання щодо створення резервної копії даних, для цього воно є заповільним.</para>
      <para
>Picasaweb (Google), Flickr (Yahoo) та фотоспільнота 23hq.com надають послуги зі зберігання даних у мережі, спеціально для фотографій. Об’єм даних, що надається у ваше розпорядження обмежено 1 ГБ, отже ви не зможете зберігати у мережі знімки з великою роздільною здатністю. Але на професійних облікових записах ви можете отримати більше можливостей, у випадку Flickr, набагато більше. За помірні 25 доларів на рік ви отримаєте необмежений (sic! Ну, звичайно ж, з поправкою на реалії життя) простір для зберігання даних.</para>
      <para
>З точки зору зберігання даних, зберігання у мережі є, ймовірно, досить безпечним. Помилки під час передавання даних виправляються (завдяки протоколові TCP), крім того, великі компанії завжди роблять резервну копію даних, а також користуються розподіленим зберіганням, отже самостійно запобігають наслідкам можливих аварій.</para>
         </sect4>
         <sect4
>  <title
>Помилки під час передавання даних</title>
      <para
>Дані втрачаються не лише на пристроях зберігання даних, їх може бути втрачено під час передавання лініями комп’ютера або мережею (хоча для даних, що передаються мережею за допомогою TCP, і передбачено захист від помилок). Помилки трапляються у шинах та блоках пам’яті. У обладнанні, призначеному для масового споживання, не передбачено захисту від таких помилок, отже варто вжити певних застережень. Ви можете придбати мікросхеми пам’яті, захищені ECC (error code correction або виправленням помилок у коді), які, звичайно ж, коштують дорожче за звичайні. Якщо ви користуватиметесь оперативною пам’яттю з ECC, принаймні пам’ять вашого комп’ютера буде захищено від помилок у окремих бітах, які виправлятимуться автоматично. Цей захист не спрацює у разі подвійні бітових помилок, але такі помилки трапляються нечасто. </para>
      <para>
        <inlinemediaobject>
            <imageobject
><imagedata fileref="&path;DAM-transmission.png" format="PNG"/></imageobject>
            <textobject
> <phrase
>Помилки під час передавання даних</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
      </para>

      <para
>На цій діаграмі показано ланцюжок передавання даних у комп’ютері, помилки можливі на кожній з його ланок. Файлові системи zfs і btrfs забезпечують цілісність даних принаймні на шляху від операційної системи до диска.</para>
      <para
>Рівень байтових помилок (Byte Error Rate або BER) для оперативної пам’яті та каналів передавання даних — величина порядку 1 на 10 мільйонів (10E-7 бітів). Це означає, що у <command
>1 з 3000 зображень міститься помилка, спричинена проблемами з передаванням даних</command
>. Рівень змін у зображенні є величиною випадковою: ці зміни можуть призвести до руйнування зображення або просто зміниться колір одного пікселі. Через стискання, яке використовується у майже всіх форматах зображень передбачити наслідки зміни єдиного біта неможливо. Часто у результаті можна побачити лише частину зображення.</para>
      <para
>Найгірше у цьому те, що ніщо не підкаже вам про те, що сталися помилки під час передавання даних. Всі збої залишаться непоміченим аж до того дня, коли ви відкриєте файл фотографії, який несподівано для вас виявиться пошкодженим. Найпечальніше те, що у самому комп’ютері не передбачено ніякого захисту від таких помилок, здається про них ніхто і не подумав. Інтернет (протокол TCP) є набагато безпечнішим шляхом даних, ніж шлях даних всередині комп’ютера.</para>
      <para
>Нестабільність у електромережах є ще одним джерелом втрат даних під час передавання, оскільки така нестабільність може втрутитися у потоки даних. У звичайних файлових системах помилки спричинені нестабільністю залишаються непоміченими. </para>
      <para>
        <inlinemediaobject>
            <imageobject
><imagedata fileref="&path;DAM-errors.png" format="PNG"/></imageobject>
            <textobject
> <phrase
>Ймовірна кількість помилок зростає зі складністю системи</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
      </para>
      <para
>Навіть якщо ви сьогодні не стикаєтеся з проблемами під час передавання даних, зазирніть у майбутнє. Вже у 2010 році ми побачимо тисячі таких помилок на рік!</para>
         </sect4>

         <sect4
>  <title
>«Оракул» або «Сонце, що сходить» на горизонті файлових систем?</title>
      <para
>ZFS від Sun Microsystems виглядає одним з двох кандидатів для боротьби з дисковими помилками на низькому рівні. Ця система має величезні можливості масштабованості. Код цієї файлової системи відкрито, її строго запатентовано, її ліцензія є несумісною з GPL, нею можна користуватися у Solaris і MacOS X Leopard. Сподіваємося, що скоро нею можна буде скористатися і у &Linux; та Windows <ulink url="http://blogs.zdnet.com/storage/?p=169"
> (стаття)</ulink
>.</para>
      <para
>Ось посилання для сміливців: <ulink url="http://www.wizy.org/wiki/ZFS_on_FUSE"
>Fuse ZFS</ulink
></para>
      <para
>Oracle також почала розробку власної файлової системи btrfs, ця розробка все ще перебуває на початковій стадії. У цій файловій системі передбачено ту саму методику, що і zfs, цю систему можна використовувати у &Linux;, хоча вона і не є ще частиною типового ядра системи.</para>
         </sect4>
       </sect3>

       <sect3 id="human-errors"
>   <title
>Людські помилки</title>
         <sect4
>  <title
>Крадіжки та нещасні випадки</title>
             <para
>Не варто їх недооцінювати! Ці два фактори є причиною 86% втрат даних на ноутбуках і 46% втрат даних на стаціонарних комп’ютерах. Окремо крадіжки ноутбуків складають 50% втрат даних</para>
          </sect4>
          <sect4
>  <title
>Зловмисне програмне забезпечення</title>
      <para
>Втрата даних через віруси є набагато менш ймовірною, ніж може підказувати вам здоровий глузд. Віруси є набагато меншою загрозою, ніж, наприклад, крадіжка або перевстановлення системи. Цю загрозу відчуватимуть переважно користувачі операційних систем Microsoft. Загроза користувачам Apple є набагато меншою, у &Linux; же віруси не були загрозою вже досить давно.</para>
          </sect4>
          <sect4
>  <title
>Паніка, як фактор втрати даних</title>
      <para
>Людські помилки, як і скрізь, є основною проблемою у питанні втрати даних. Глибоко вдихніть повітря і зупиніться! Паніка є типовою реакцією, у такому стані люди, зазвичай, роблять дурниці. Досвідчені висмикують не той диск з масиву RAID або повторно форматують диск, руйнуючи на ньому всі дані. Дії без їх ретельного обдумування є найбільшою загрозою вашим даним. Припиніть панікувати щодо втрати даних і не робіть з диском ніяких необдуманих кроків. Найкраще взагалі припинити користуватися комп’ютером, доки у вас не буде плану. Присядьте і спробуйте пояснити свій план комусь без досвіду у подібних справах. Ви здивуєтеся тому як багато ваших необдуманих ідей виявляться при цьому ідіотськими.</para>
      <para
>Якщо ваш диск видає дивні звуки, звичайне програмне забезпечення для відновлення файлів не зможе вам допомогти. Якщо ви чуєте подібні звуки, негайно зробіть резервну копію даних. Якщо диск крутиться, але ви не можете знайти даних, пошукайте інструмент відновлення даних і зробіть резервну копію диска на іншому комп’ютері або диску. (Якщо ви не є користувачем або користувачкою &Linux;, пошукайте у Google &quot;free data recovery software&quot; і скористайтеся одним з варіантів, зокрема пропонованим компанією Ontrack). Важливо отримати дані на інший диск на цьому ж комп’ютері, на портативний диск USB або на жорсткий диск. Варто зберігати відновлені дані на іншому диску. У системах *nix вам допоможе у цьому програма dd.</para>
     </sect4>
    </sect3>

       <sect3 id="myths-dispelled"
>  <title
>Розвінчування поширених міфів</title>
      <para
>Хотілося б розвінчати декілька поширених міфів:</para>
        <itemizedlist>
        <listitem
><para
>У файлових системах з відкритими стандартами загроза втрати даних є меншою, ніж втрата даних у закритих файлових системах: неправильно, NTFS, можливо, навіть трохи краща за ext3, ReiserFs, JFS, XFS, якщо називати найпопулярніші файлові системи, які часто використовуються як типові файлові системи у дистрибутивах. Чудову статтю з цієї тематики можна знайти за <ulink url="http://www.cs.wisc.edu/~vijayan/vijayan-thesis.pdf"
>цим посиланням</ulink
>.</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Журналювання файлових систем запобігає пошкодженню або втраті даних: неправильно, ці файлові системи лише пришвидшують процес сканування у разі випадкового переривання під час транзакції і запобігають виникненню двозначних станів. Але якщо файли не було повністю збережено до аварії, цей файл буде втрачено.</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Системи RAID запобігають пошкодженню або втраті даних: здебільшого неправильно, RAID0 і 1 не запобігають взагалі нічому, RAID5 може запобігти втраті даних через пошкодження диска (але не від помилок дискової або файлової системи). Значна кількість дешевих контролерів RAID (до яких належить більшість контролерів на материнських платах) не повідомляють про проблеми, отже ви про них нічого не дізнаєтеся. Якщо ви нічого не дізнаєтеся, як ви зможете через декілька місяців визначити, що причиною втрати була помилка контролера? Однією з підступних проблем є пошкодження даних про парність у RAID 5. Досить просто перевірити файл читанням його даних і порівнянням їх з метаданими. Перевірка парності набагато складніша, отже, зазвичай, ви не побачите помилок парності до перебудови масиву. А тоді вже, звичайно ж, буде пізно.</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Віруси є найбільшою загрозою для цифрових даних: неправильно. Крадіжки і людські помилки є основними причинами втрати даних.</para
></listitem>
        </itemizedlist>
    </sect3>

       <sect3 id="storage-budget"
>  <title
>Оцінка бюджету: об’єм даних, оцінка об’єму, потрібного у сховищі</title>
      <para
>Датчики фотоапаратів працюють за 1-2 кроки апертури від фундаментального фізичного обмеження. Автор хоче сказати: хоча технологія і розвивається, існує природне обмеження на її розвиток. Чутливість і шумові характеристики будь-якого світлового датчика вже не так і далеко від такого обмеження. </para>
      <para
>Кількість пікселів у сучасних фотоапаратах прямує до 10 мільйонів, хоча подібна роздільна здатність вже є занадто високою для компактних фотоапаратів і погіршує якість кінцевого результату. За відповідного розміру матриці і якості оптики, оптимальною кількістю пікселів для компактних фотоапаратів є 6 мільйонів. Навіть цифрові дзеркальні фотоапарати досягають своїх граничних можливостей за кількості пікселів у 10-12 мільйонів. Щоб отримати вищу роздільну здатність слід вдаватися до повнокадрових матриць (24x36 мм) або навіть матриць більших форматів.</para>
      <para
>Отже, беручи до уваги наполегливу рекламну кампанію зі збільшення кількості мільйонів пікселів, можна з впевненістю стверджувати, щоб більшу частину фотоапаратів майбутнього буде обладнано матрицями з менше, ніж 20 мільйонами пікселів. Таким чином, можна оцінити місце, потрібне для зберігання одного знімка, у майбутньому: &lt;15 МБ на знімок. Навіть якщо буде додано врахування версій файла (групування різних варіантів фотографії у одному файловому елементі), існує тенденція до використання скриптування змін, отже додаватиметься лише незначна різниця, а не цілий знімок для кожної з версій. З пришвидшенням роботи обладнання ми дуже скоро спостерігатимемо реалізацію подібної ідеї.</para>
      <para
>Щоб оцінити плановий об’єм сховища знімків, просто помножте кількість фотографій, які ви знімаєте протягом року (цю кількість дуже просто визначити за допомогою шкали часу &digikam;) на 15 МБ. Більшість користувачів обмежується менше, ніж 2000 знімками на рік, що потребуватиме менше за 30 ГБ/рік. Якщо припустити, що ви мінятимете ваш жорсткий диск (або будь-який інший майбутній носій даних) кожні 4-5 років, природного приросту місткості носіїв з головою вистачить для покриття ваших потреб.</para>
      <para
>Честолюбнішим же фотографам знадобиться більше місця, можливо, набагато більше. Таким людям варто замислитися над придбанням сервера. Гігабітові мережеві картки вже інтегруються у деякі з материнських плат, за їх допомогою отримання файлів локальною мережею буде просто миттєвим. Якщо говорити про сучасні материнські плати: на них вже є зовнішні шлейфи SATA. Отже, достатньо просто придбати зовнішній SATA-диск і з’єднати його з вашим комп’ютером. 2008 року на ринку з’явилися диски місткістю 1000 ГБ. Ці диски є вражаюче компактними контейнерами для даних резервних копій: можете зберігати один такий диск вдома, а один — у якомусь іншому місці.</para>
    </sect3>

       <sect3 id="backup"
>  <title
>Резервуйте, резервуйте, резервуйте, відновлюйте!</title>
      <para
>Сьогодні жорсткий диск на 750 ГБ коштує приблизно 100 євро. Не звинувачуйте нікого у втраті даних! 6% всіх персональних комп’ютерів страждають від подібної втрати даних щороку. Виконуйте планове створення резервних копій ваших даних, створюйте резервну копію і перевіряйте її перед кожної значною дією на зразок перевстановлення операційної системи, зміни дисків, зміни розмірів розділів тощо.</para>

          <sect4
>  <title
>Запобігання катастрофам</title>
      <para
>Припустімо, ви з релігійною упертістю робите резервні копії на зовнішньому диску SATA. Надійде день, коли вдарить блискавка. Добре, якщо ваш зовнішній диск у цей час не буде з’єднано з комп’ютером!</para>
      <para
>Катастрофи є локальними і руйнівними нещастями. Забудьте про авіакатастрофи: пожежа, повінь, негаразди з електропостачанням, діти і крадіжка є досить небезпечними для ваших даних. Подібні катастрофи стосуються певної кімнати або будинку. </para>
      <para
>Отже, запобігання таким катастрофам означає розподілене зберігання. Зберігайте ваші резервні копії на горищі, у іншому будинку, у письмовому столі (і навпаки) тощо.</para>
      <para
>У фізичного відокремлення є і добра сторона: як ми вже говорили, паніка часто спричиняє знищення даних, навіть резервних даних. Створення віддаленої резервної копії може одного дня врятувати ваші дані.</para>
    </sect4>
          <sect4
>  <title
>Декілька технічних подробиць щодо резервного копіювання для початківців.</title>
<itemizedlist>
        <listitem
><para
>Повна резервна копія: створення повна резервна копія всіх файлів. Це знімок даних без історії, він відповідає повній копії даних у певний момент часу. </para
></listitem>
        <listitem
><para
>Диференційована резервна копія: резервна копія лише тих файлів, які було змінено з часу попереднього створення повної резервної копії. Повний знімок у такому випадку складається з даних для двох моментів часу: моменту часу створення повної резервної копії та останньої диференційованої резервної копії.</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Додаткове копіювання: створення резервної копії лише тих файлів, які було змінено з часу будь-якого попереднього створення резервної копії. Резервна копія складається з декількох знімків. Ви можете відтворити початковий стан на час створення будь-якої з цих копій. Це робить систему близькою до системи керування версіями за винятком того, що ця система дискретна, а не неперервна.</para
></listitem>
</itemizedlist>
    </sect4>
          <sect4
>  <title
>Найкраща система захисту: резервування даних для «чайників»</title>
<orderedlist>
        <listitem
><para
>робіть повні резервні копії зовнішніх пристроїв зберігання даних.</para
></listitem>
        <listitem
><para
>перевіряйте цілісність даних на таких пристроях і вилучайте несправні пристрої (запобігання катастрофам)</para
></listitem>
        <listitem
><para
>тримайте при собі додатковий пристрій зберігання для створення частих резервних копій</para
></listitem>
        <listitem
><para
>міняйте пристрої через кожні два місяці після перевірки цілісності даних</para
></listitem>
</orderedlist>
    </sect4>
          <sect4
>  <title
>Корисний рецепт rsync для резервного копіювання</title>
      <para
>Rsync — це чудовий невеличкий інструмент, який фантастично просто налаштувати на ваших комп’ютерах. Окрім можливості створення запрограмованих сеансів FTP або інших форм програмного передавання файлів, rsync копіює лише відмінності між файлами, які було насправді змінено у стиснутій формі або за допомогою ssh, якщо ви бажаєте вжити заходів безпеки. І це лише невелика частина переліку можливостей.</para>
      <para
>Розумним підходом до створення резервних копій зображень буде такий:</para>
<orderedlist>
        <listitem
><para
>створюйте резервні копії важливих зображень одразу ж (після збереження їх на комп’ютері) на DVD або інших оптичних носіях</para
></listitem>
        <listitem
><para
>виконуйте щоденне нарощувальне резервне копіювання робочих тек</para
></listitem>
        <listitem
><para
>щотижня створюйте диференційовану резервну копію і вилучайте загальні резервні копії двотижневої давності</para
></listitem>
        <listitem
><para
>щомісяця створюйте диференційовану резервну копію і вилучайте резервну копію двомісячної давності</para
></listitem>
        <listitem
><para
>якщо ви ще не відокремили носії зберігання фізично, зробіть це зараз (створюйте копію на іншому резервному диску)</para
></listitem>
</orderedlist>
      <para
>За використання цього протоколу у вас залишається достатньо часу для визначення втрат і відновлення повноцінної копії, у той же час розмір резервної копії складає &lt;130% від розмірів робочої копії. Вам знадобляться щоденні версії за попередні 7-14 днів, щотижневий знімок протягом принаймні одного місяця і один знімок кожного місяця. Додаткове зменшення об’єму даних можна виконати вручну після повної перевірки.</para>
      <para
>Для користувачів *nix, які розуміють німецьку, буде корисним це <ulink url="http://www.heinlein-support.de/web/rsync-backup/"
>посилання</ulink
></para>
     </sect4>
    </sect3>

       <sect3 id="technology-review"
>  <title
>Зберігайте ваші зображення за рахунок змін у технології і власників</title>
         <para
>Теми: метадані, дані IPTC файлів зображень, прив’язка файлів XMP, збереження оригіналів, сховище, масштабованість, носії, отримання зображень і метадані, копіювання даних зображень на носії наступного покоління, програми, операційні системи, віртуалізація, пристрій перегляду... користування www.</para>
         <para
>Для того, щоб ваші дорогоцінні зображення пережили 40 або більше років (оскільки приблизно такий самий час ви зберігатимете цікавість до перегляду тих чудових старих фотографій з вашого дитинства, юності тощо), можна скористатися двома стратегіями:</para>
        <orderedlist>
        <listitem
><para
>Йдіть у ногу з технологією, не залишайтеся позаду більше, ніж на пару років.</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Зберігайте дані ваших фотографій у відкритих, непатентованих форматах.</para
></listitem>
         </orderedlist>

        <sect4
>  <title
>Як іти нога у ногу з новітніми технологіями?</title>
      <para
>Оскільки майбутнє непередбачуване за своєю природою, все, що сказано сьогодні, слід сприймати із застереженнями і переглядати з плином часу. На жаль, не можемо вам надати ніяких додаткових порад, окрім збереження пильності. Принаймні кожні 5-8 років ви маєте поставити собі питання щодо зворотної сумісності сучасних систем. Чим меншою кількістю варіантів ви користувалися у минулому, тим на меншу кількість питань вам доведеться відповідати у майбутньому. </para>
      <para
>Звичайно ж, кожного разу, коли ви змінюватимете вашу комп’ютерну систему (обладнання, операційну систему, програми, DRM), вам слід ставити собі ті самі питання. Сьогодні, якщо ви бажаєте перейти на використання Windows Vista, вам слід тричі подумати про те, чи зможете ви імпортувати ваші зображення, і, що ще важливіше, чи зможете ви перевести ці зображення на якусь іншу систему або комп’ютер. Досить ймовірно, що ви не зможете цього зробити. Автор спостерігав за багатьма людьми, які зіткнулися з проблемами, оскільки Vista примусово використовується строгий режим DRM. Як ви зможете довести Vista, що ви насправді є власником авторських прав на ваші зображення?</para>
      <para
>Загалом кажучи, на ці питання можна відповісти відповідно до основної думки цього документа: використовуйте і переходьте на відкриті стандарти, що підтримуються багатьма програмами.</para>
      <para
>Зараз віртуалізацією може скористатися будь-хто. Отже, якщо у вас є операційна система, яка є важливою для читання ваших зображень, не викидайте диски з нею: за потреби встановіть її у віртуальній машині.</para>
      <para
>Інша порада дуже проста: кожного разу, коли змінюєте архітектуру вашого комп’ютера, ваше сховище даних та технологію створення резервних копій, ваш формат файлів, огляньте вашу бібліотеку і, за потреби, перетворіть файли зображень у файли у новому форматі. І користуйтеся відкритими стандартами.</para>
    </sect4>

        <sect4
>  <title
>Масштабованість</title>
      <para
>Масштабованість — це слово на технічному жаргоні, яке позначає (просту) можливість зміни розмірів сховища системи, що завжди означає збільшення. </para>
      <para
>EMVS /LVM (ще не написано)</para>
      <para
>Припустімо, що ви плануєте збільшення розмірів системи і зберігаєте сховище, розміри якого бажаєте збільшити, на окремому диску або розділі. У системах *nix, зокрема &Linux;, ви згодом зможете скопіювати і змінити розміри сховища на новому диску:</para>
      <para
>Перевірте за допомогою dmesg, чи може бути новий диск розпізнано системою, але не монтуйте його.</para>
<blockquote
><screen
>&dollar; dd if=/dev/sdb[#] of=/dev/sdc # джерело у /dev/sdb, новий диск — /dev/sdc
&dollar; parted resize /dev/sdc1 0 &lt;disk size in MB&gt; # працює для ext2,3, fat16, 32 і reiserfs
&dollar; resize2fs /dev/sadc1  # у нашому випадку зміна розміру reiserfs
</screen
></blockquote>
      <para
>Ще не написано</para>
    </sect4>

        <sect4
>  <title
>Використання відкритих, непатентованих форматів файлів</title>
          <para
>Коротка історія цифрової ери протягом останніх 20 років знову і знову доводить нам, що пропрієтарні формат не є надійними, якщо ви бажаєте користуватися вашими даними протягом наступних 10 років з часу запису. Яскравим прикладом подібного ставлення до користувачів є Microsoft через домінування цієї компанії на ринку. Але інші компанії є насправді (навіть ненавмисно) ще гіршими, оскільки ці компанії можуть не втриматися на ринку достатньо довго або мають лише невелику базу користувачів та розробників. У випадку з Microsoft ви матимете принаймні перевагу у тому, що ваші проблеми поділятиме досить багато людей. Ймовірність успіху у пошуку розв’язання проблеми у такому разі значно зросте. Крім того, подеколи Microsoft використовує документацію до вільного програмного забезпечення, щоб зрозуміти поведінку власної системи, настільки поганим є стан власної документації корпорації. Зазвичай, наприклад, у комплексу програм MSoffice виникають проблеми з читанням документів, створених за допомогою таких самих програм або парою версій старіших за поточні.</para>
          <para
>Формати зберігання зображень живуть довше за формати офісних документів, отже дещо менше вражені хворобою застарівання.</para>
          <para
>Відкриті стандарти мають величезну перевагу у відкритості специфікації. Навіть якщо одного дня у майбутньому ви не зможете знайти програмного забезпечення для читання даних у відкритому форматі, ви завжди зможете відтворити таке програмне забезпечення, подібне відтворення буде простішим з кожним роком.</para>
          <para
><command
>JPEG</command
> зараз повсюди, і хоча це формат зберігання даних з втратою якості, якість зображення у якому падає після кожної зміни і збереження, цей формат можна зустріти будь-де, він підтримує метадані у форматі JFIF, EXIF, IPTC і XMP, має непогані характеристики стискання і може бути прочитаний будь-яким програмним забезпеченням для роботи з зображеннями. Через обмеження метаданих, природну втрату якості, відсутність прозорості і 8-бітову глибину кольорів, ми не рекомендуємо користуватися цим форматом. Формат JPEG2000 є кращим, реалізовує стискання без втрат, але не користується популярністю.</para>
	<para
><command
>GIF</command
> є патентованим форматом, він повільно зникає з ринку. Не використовуйте цей формат.</para>
          <para
><command
>PNG</command
> було створено як відкритий стандарт для заміни GIF, але цей формат переріс подібні завдання. У ньому можна зберігати дані без втрат, передбачено підтримку метаданих XMP, EXIF і IPTC, кодування 16-бітових кольорів і повна прозорість. PNG може зберігати гаму і дані хроматичності для покращення показу кольорів на різних платформах. Його недоліками є відносно великий розмір файлів (втім, менший за розмір TIFF) і повільне стискання. Рекомендуємо користуватися цим форматом.</para>
          <para
><command
>TIFF</command
> раніше широко використовувався для зберігання зображень. Зображення у форматі TIFF можна зберігати у нестисненій формі або у контейнері, стиснутому за допомогою алгоритму стискання без втрат (Deflate). У форматі передбачено зберігання зображень з високою якістю, але це призводить до створення файлів невиправдано великого розміру. Зберігання зображень у цьому форматі передбачено на деяких фотоапаратах. Проблеми формату полягають у тому, що його вже було змінено стільки разів, що зараз існує понад 50 його різновидів і не з усіма з них можна працювати у довільно вибраній програмі.</para>
	<para
><command
>PGF</command
> "Progressive Graphics File" (прогресивний графічний файл) є ще одним з не дуже відомих, але відкрити форматів зберігання графічних даних. Формат засновано на використанні вейвлетів, його можна використовувати для зберігання файлів з втратами і без втрат. PGF можна порівняти з JPEG 2000, але основною метою його розробки була швидкість обробки (стискання та видобування), а не максимальний коефіцієнт стискання. За однакового розміру файлів, файл PGF виглядає значно краще за файл JPEG, зберігаючи при цьому дуже високу швидкість поступового (прогресивного) показу. Подібні характеристики дуже корисні для використання у інтернеті, але, на жаль, перегляд таких файлів можливий на сьогодні не у всіх програмах для перегляду сторінок інтернету. Докладніше про формат PGF можна дізнатися з <ulink url="http://www.libpgf.org/"
>домашньої сторінки libPGF</ulink
>.</para>
         <para
><command
>RAW</command
>-формат (формат цифрових негативів). Деякі фотоапарати, в основному дорогих моделей, підтримують зберігання знімків у форматі RAW. Формат RAW насправді зовсім не є якимось стандартом зберігання зображення, — це просто формат-контейнер, параметри якого є різними у різних виробників і навіть у різних моделях фотоапаратів. Знімки у форматі RAW містять дані з мінімальним рівнем обробки, отримані від датчиків цифрового фотоапарата або цифрового сканера. Файли знімків RAW іноді називають цифровими негативами, оскільки вони виконують ту саму роль, що і плівкові негативи у традиційній фотографії з хімічною обробкою: негатив не можна напряму використовувати як зображення, але він містить всі дані, потрібні для побудови зображення. Зберігання фотографій у форматі цифрового негатива фотоапарата надає змогу отримати ширший динамічний діапазон і змінити інші параметри, зокрема баланс білого, вже після зйомки. Більшість професійних фотографів користуються форматом RAW, оскільки він надає максимальні можливості з обробки знімка. Недоліком формату знімків RAW є надзвичайно великі розміри відповідних файлів.</para>
          <para
>Автор наполегливо рекомендує вам <command
>утриматися від зберігання архіву фотографій у форматі RAW</command
> (на відміну від зйомки у форматі RAW, яку він рекомендує використовувати). У цьому форматі поєднуються всі погані риси форматів: величезна кількість різновидів та пропрієтарна природа. Очевидно, що за декілька років ви же не зможете скористатися вашими старими файлами цифрових негативів (RAW). Автор вже зустрічався з людьми, які змінили фотоапарат на новіший, втратили профілі кольорів попереднього фотоапарата і отримали величезні труднощі з належною обробкою власних старих файлів RAW. Для зберігання цифрових негативів краще користуватися форматом DNG!</para>
          <para
>Формат файлів <command
>DNG</command
> або Digital Negative (цифрових негативів) є форматом, що не передбачає патентних відрахувань, і є відкритим форматом зображень RAW, розробленим компанією Adobe Systems. DNG був відповіддю на питання щодо створення універсального формату файлів цифрових негативів. Цей формат засновано на форматі TIFF/EP, що передбачає використання метаданих. Декілька з виробників фотоапаратів вже використовують DNG, будемо сподіватися, що основні постачальники обладнання, Canon і Nikon, колись теж почнуть його використовувати.</para>
          <para
>З метою зберігання у архіві, автор наполегливо рекомендує вам перетворювати файли цифрових негативів на файли DNG. Хоча DNG і було створено Adobe, цей формат є відкритим, він широко використовується спільнотою розробників вільного програмного забезпечення (що, зазвичай, є непоганим показником його якості). Деякі з виробників вже використовують формат цифрових негативів DNG. Крім того, на сьогодні Adobe є найбільшим виробником програмного забезпечення для роботи з графічними даними, і, звичайно ж, підтримує свою розробку. Цей формат є ідеальним для створення архівів: дані датчиків матриці буде збережено без змін у форматі TIFF, вбудованому у DNG, отже ризик, пов’язаний з використанням пропрієтарних форматів цифрових негативів зникне. Все це робить перехід на іншу операційну систему абсолютно безпроблемним. У найближчому майбутньому ми побачимо «неруйнуюче редагування»: файли взагалі більше не змінюватимуться, — записуватимуться лише кроки з їх редагування (у сам файл DNG). Після відкриття подібного файла буде виконано скрипт редагування. Такий підхід потребує значних обчислювальних потужностей, але є перспективним, оскільки залишає початкове зображення незмінними, а обчислювальні потужності у майбутньому зростатимуть. </para>
          <para
><command
>XML</command
> (Extensible Mark-up Language або розширювана мова розмітки) або <command
>RDF</command
> (Resource Description Framework або оболонка опису ресурсів). XML подібний до HTML, але HTML здебільшого зосереджено на показі даних, а XML зосереджується на «представленні» даних. Крім того, XML не є пропрієтарним, залежним від операційної системи, простим у інтерпретації, текстовим і дешевим. RDF — це рішення від WC3 для інтегрування наборів різновидів структурованих даних, зокрема бібліотечних каталогів, каталогів у мережі, подач новин, програмного забезпечення, а також збірок музики, зображень та записів подій за допомогою XML як синтаксису обміну даними. Сучасні специфікації містять метод, що використовує просту онтологію на основі Dublin Core, яка підтримує і «Семантичну мережу» (простий спосіб поширення знань інтернетом).</para>

          <para
>IPTC стає XMP</para>
          <para
>Оце і є, ймовірно, причиною того, що близько 2001 року Adobe було запроваджено власну технологію XMP, засновану на XML, яка має замінити технологію «Блоків ресурсів зображення», що походить з дев’яностих років минулого століття. XMP — це абревіатура від «Extensible Metadata Platform» (розширювана платформа метаданих). Технологія є сумішшю XML і RDF. XMP — це технологія визначення міток, яка надає користувачеві можливість вбудовувати дані щодо файла до іншого файла. Дані про файл зберігаються у файлі з суфіксом назви «.xmp» (що позначає використання XML/RDF). </para>
          <para
><command
>XMP</command
>. Так само, як дані у форматі ODF можна буде прочитати завжди (оскільки у цьому форматі дані зберігаються у придатній для читання без обробки текстовій формі), XMP збереже ваші дані у придатному для читання форматі XML. Немає абсолютно ніякого ризику втратити можливість прочитати ці дані пізніше. Ці дані можна вбудувати до файлів зображень, або зберігати у окремому супутньому файлі (концепція коляски). XMP можна використовувати у файлах PDF, JPEG, JPEG2000, GIF, PNG, HTML, TIFF, Adobe Illustrator, PSD, PostScript та Encapsulated PostScript. У типовому файлі JPEG дані XMP буде вбудовано поруч з даними Exif і IPTC.</para>
          <para
>Вбудовування метаданих до файлів надає змогу без проблем поширювати і передавати файли між продуктами, виробниками, платформами, споживачами без втрати метаданих. Найпоширеніші мітки метаданих, записаних у даних XMP, є мітки, визначені Dublin Core Metadata Initiative. Серед цих міток: заголовок, автор тощо. Стандарт було розроблено з врахуванням можливості розширення, що надає користувачам змогу додавати власні нетипові типи метаданих до даних XMP. Загалом кажучи, XMP не передбачає можливості вбудовування бінарних типів даних. Це означає, що будь-які бінарні дані, які хтось хоче зберегти у XMP, наприклад, зображення мініатюр, слід закодувати у дружньому до XML форматі, зокрема Base64.</para>
          <para
>Багато фотографів віддають перевагу зберіганню оригіналів своїх фотографій (здебільшого у форматі RAW) у архіві. Формат XMP відповідає такому підходу, оскільки метадані зберігаються окремо від файлів зображення. Автор не притримується подібних думок щодо зберігання зображень. Можуть виникнути проблеми з прив’язкою файла метаданих до файлів зображень і, як ми вже казали вище, формати RAW застарівають. Автор рекомендує вам користуватися контейнером DNG і зберігати всі дані у файлі зображення.</para>
      <para
><ulink url="http://dublincore.org/"
>Dublin Core Metadata Initiative</ulink
> — це відкрита організація, метою якої є розробка пов’язаних між собою стандартів мережевих метаданих, які б можна було використовувати для задоволення широкого спектру потреб та бізнес-моделей. Серед заходів DCMI робота над архітектурою та моделюванням, обговорення та спільна робота у спільнотах DCMI і групах завдань DCMI, щорічні конференції та виставки, забезпечення взаємодії стандартів та освітні акції з просування стандартів та технологій роботи з метаданими.</para>
     </sect4>
    </sect3>

        <sect3 id="best-practice"
>  <title
>Найкраща система: захист даних</title>
      <itemizedlist>
        <listitem
><para
>Використовуйте фільтри сплесків напруги (стандарту UL 1449), за можливості, разом з UPS</para
></listitem>
        <listitem
><para
>використовуйте пам’ять ECC з перевіркою точності передавання даних (навіть простого збереження файлів)</para
></listitem>
        <listitem
><para
>спостерігайте за станом жорстких дисків (температурою, шумом...), створюйте резервні копії</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Зберігайте резервні копії деінде, під замком, користуйтеся сховищами даних у інтернеті</para
></listitem>
        <listitem
><para
>використовуйте архівні носії і пристрої запису</para
></listitem>
        <listitem
><para
>У випадку втрати даних не панікуйте, спочатку порадьтеся щодо вашого плану відновлення даних з експертом</para
></listitem>
        <listitem
><para
>обирайте вашу файлову систему, розділи, теки з міркувань простоти масштабованості</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Використовуйте відкриті, непатентовані формат для роботи з фотографіями і зберігання фотографій</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Переглядайте технології, переходьте на нові принаймні кожні 5 років</para
></listitem>
      </itemizedlist>
     </sect3>

   </sect2>

   <sect2 id="dam-workflow"
>  <title
>Типова робота з DAM у &digikam;</title>
     <orderedlist>
        <listitem
><para
>імпортуйте зображення з фотоапарата, пристрою читання карток або сканера. Доки зображення зберігаються на носії фотоапарата, ви не зможете створити для них тимчасову резервну копію.</para
></listitem>
        <listitem
><para
>перетворіть цифрові негативи на DNG і зберегти їх у якомусь сторонньому місці у архіві цифрових негативів (ще не реалізовано)</para
></listitem>
        <listitem
><para
>оцініть і вибракуйте, запишіть дані назад до архіву DNG</para
></listitem>
        <listitem
><para
>створіть резервні копії, наприклад, на DVD, оптичному диску або стрічковому накопичувачі</para
></listitem>
        <listitem
><para
>створіть мітки, коментар і вкажіть дані геопозиціонування</para
></listitem>
        <listitem
><para
>редагуйте фотографії з метою покращення вигляду</para
></listitem>
        <listitem
><para
>Для редагування з використанням шарів використовуйте зовнішні програми. Поверніться до &digikam;, повторно застосуйте метадані, які, можливо, було втрачено або обрізано під час роботи з іншими програмами.</para
></listitem>
        <listitem
><para
>виконайте типове резервне копіювання з наступними перевірками цілісності даних</para
></listitem>
        <listitem
><para
>захистіть авторські права на зображення за допомогою цифрових водяних знаків. Експортуйте зображення до інтернет-галерей, показів слайдів, закодуйте у MPEG, створіть підбірки мініатюр зображень, надрукуйте їх тощо</para
></listitem>
    </orderedlist>
      <para>
        <inlinemediaobject>
            <imageobject
><imagedata fileref="&path;DAM-Workflow.png" format="PNG"/></imageobject>
            <textobject
> <phrase
>Процес</phrase
> </textobject>
        </inlinemediaobject>
      </para>

  </sect2>


  </sect1>

 <sect1 id="using-camera"
>             <title
>Користування цифровим фотоапаратом за допомогою &digikam;</title>
    <anchor id="camerainterface.anchor"/>

        <sect2
>        <title
>Вступ до інтерфейсу фотоапаратів</title>

            <para
>За допомогою інструменту роботи з фотоапаратом ви зможете отримати знімки з вашого фотоапарата безпосередньо до певного альбому &digikam;. Щоб скористатися інструментом роботи з фотоапаратом, відкрийте меню «Фотоапарат» і оберіть якийсь з фотоапаратів у списку. Щоб дізнатися про те, як налаштувати &digikam; на роботу з вашим фотоапаратом, прочитайте розділ <link linkend="setup-camera"
>Налаштування фотоапарата</link
> цього підручника. Якщо вам потрібна докладніша інформація щодо підтримки цифрових фотоапаратів у &digikam;, будь ласка, ознайомтеся з вмістом <link linkend="using-camerasupport"
>цього розділу</link
>. </para>

            <para
>Інтерфейс фотоапарата не є єдиним способом отримання ваших фотографій у &digikam;. Щоб дізнатися про те, як додати фотографії, які вже зберігаються на вашому жорсткому диску, прочитайте розділ <link linkend="using-addphototoalbum"
>Додавання фотографії до альбому</link
>. Але інтерфейс фотоапарата надасть у ваше розпорядження масу додаткових параметрів, пов’язаних з імпортуванням зображень у базу даних ваших альбомів. </para>

            <para
>Щоб мати змогу користуватися вашим цифровим фотоапаратом за допомогою &digikam;, з’єднайте фотоапарат з вашим комп’ютером, перемкніть фотоапарат у режим показу зображень і увімкніть його. Докладніше про все це можна дізнатися з інструкції до фотоапарата. </para>

            <para
>Після відкриття інтерфейсу фотоапарата програма спробує встановити з’єднання з фотоапаратом. Для деяких фотоапаратів процедура встановлення з’єднання може бути досить тривалою. Після встановлення з’єднання у нижній частині вікна з’явиться позначка <guilabel
>Готово</guilabel
> і програма покаже мініатюри всіх фотографій, які зберігаються на фотоапараті. У деяких фотоапаратах не передбачено показу мініатюр фотографій. Якщо ви є власником або власницею такого фотоапарата, для кожного зі файлів, що зберігаються на вашому фотоапараті (фотографій, відео, звукових файлів тощо) ви побачите лише назву файла і піктограму типу MIME. </para>

            <example
>   <title
>Вікно клієнта фотоапарата</title>
                <screenshot
><screeninfo
>Вікно клієнта фотоапарата</screeninfo
> <mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;cameraclient.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
            </example>

        </sect2>

        <sect2>
        <title
>Отримання даних щодо фотографій з фотоапарата</title>

            <para
>Перш ніж отримувати фотографії на ваш комп’ютер, вам варто переглянути дані запису фотоапарата. Якщо ви скористаєтеся вкладками бічної панелі <menuchoice
><guimenuitem
>Властивості</guimenuitem
></menuchoice
> і <menuchoice
><guimenuitem
>Метадані</guimenuitem
></menuchoice
> інтерфейсу фотоапарата, щоб відкрити вікно властивостей та метаданих запису фотоапарата. </para>

            <example
>  <title
>Вкладка бічної панелі «Властивості фотоапарата»</title>
                <screenshot
><screeninfo
>Вкладка бічної панелі «Властивості фотоапарата»</screeninfo
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;cameraclientitemproperties.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
            </example>

            <para
>На вкладці «Властивості» буде показано відомості про файл, записані фотоапаратом, та резюме інформації фотографа про те, як було знято фотографію. Прапорець вказує на те, що зображення ще не було отримано на комп’ютер. Зауважте, що всі ці дані можуть бути недоступними для певних типів цифрових фотоапаратів. </para>

            <para
>На вкладці «Метадані» буде показано вбудовані метадані зображення, зокрема EXIF, примітки виробника, GPS тощо. Ці дані будуть тотожними до даних <link linkend="using-sidebarmetadata"
>бічної панелі метаданих</link
> з основного інтерфейсу &digikam; або редактора зображень. Зауважте, що всі ці дані можуть бути недоступними для певних типів цифрових фотоапаратів. </para>

        </sect2>

        <sect2>
        <title
>Отримання фотографій на ваш комп’ютер</title>

            <para
>Найпростішим способом отримання фотографій з вашого фотоапарата на ваш комп’ютер є натискання кнопки <guilabel
>Отримати</guilabel
> з наступним вибором варіанта <guilabel
>Отримати всі</guilabel
>. Після цього всі фотографії, що зберігаються на фотоапараті, буде отримано до одного альбому у &digikam;. У процесі отримання фотографії не вилучатимуться з фотоапарата. Радимо вам завжди переконуватися у тому, що фотографії було безпечно отримано до бажаного альбому до того, які вилучати їх файли з фотоапарата. </para>

            <para
>Якщо ви не бажаєте отримувати всі фотографії, ви можете позначити лише ті з них, які вам потрібні, за допомогою звичайних для &kde; способів вибору. Після позначення фотографій натисніть кнопку <guilabel
>Отримати</guilabel
>, а потім <guilabel
>Отримати вибрані</guilabel
>. Кнопку <guilabel
>Отримати вибрані</guilabel
> буде вимкнено до того часу, коли ви позначите якісь фотографії. </para>

            <note
><para
>Якщо подібна можливість підтримується вашим фотоапаратом, ви зможете скористатися пунктом <guilabel
>Отримати нові</guilabel
>. Новими вважаються зображення, які ще не було отримано &digikam;. У такому разі нові зображення буде вже позначено зірочкою на панелі мініатюр. Очевидно, якщо ви скористаєтеся цією зручною можливістю, програма отримає лише нові зображення. </para
></note>

        </sect2>

        <sect2>
        <title
>Вибір альбому призначення</title>
        <anchor id="targetalbumdialog.anchor"/>

            <para
>Натискання кнопок <guilabel
>Отримати всі</guilabel
> або <guilabel
>Отримати вибрані</guilabel
> відкриє діалогове вікно, за допомогою якого ви зможете вибрати альбом призначення, до якого буде отримано фотографії. Програма покаже список існуючих альбомів, впорядкований за теками (щоб дізнатися більше про впорядкування альбомів, прочитайте розділ <link linkend="using-myalbumsview"
>Перегляд «Альбоми»</link
>). Ви зможете вибрати альбом призначення зі списку, а потім натиснути кнопку «Гаразд». </para>

            <example
>   <title
>Діалогове вікно вибору альбому призначення</title>
                <screenshot
><screeninfo
>Діалогове вікно вибору альбому призначення</screeninfo
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;cameratargetalbumdialog.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
            </example>

            <para
>Якщо ви бажаєте створити альбом, до якого ви зможете отримати фотографії, натисніть кнопку <guilabel
>Створити альбом</guilabel
>. Новий альбом буде створено як підтеку поточного вибраного альбому у списку існуючих альбомів. Це означає, що, якщо ви не бажаєте, щоб ваш новий альбом був підтекою існуючого альбому, вам слід вибрати пункт «Мої альбоми» на найвищому рівні списку існуючих альбомів до створення нового альбому. </para>

            <para
>Після вибору альбому призначення натисніть кнопку «Гаразд». Після цього &digikam; отримати фотографії з фотоапарата до вказаного вами альбому. </para>

            <para>
                <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;cameraclientdownload.png" format="PNG"/> </imageobject
><textobject
><phrase
>Поступ отримання</phrase
></textobject
></inlinemediaobject>
            </para>

        </sect2>

        <sect2>
        <title
>Вилучення фотографій з фотоапарата</title>

            <para
>Після отримання потрібних вам фотографій ви можете вилучити їх з фотоапарата. Можна вилучити всі фотографії одразу за допомогою натискання кнопки <menuchoice
> <guimenu
>Вилучити</guimenu
> <guimenuitem
>Вилучити всі</guimenuitem
> </menuchoice
>. Якщо ви бажаєте вилучити лише деякі з фотографій, вам слід позначити ті з них, які ви бажаєте вилучити і натиснути кнопку <menuchoice
><guimenu
>Вилучити</guimenu
> <guimenuitem
>Вилучити вибрані</guimenuitem
></menuchoice
> </para>

            <caution
><para
>Будь ласка, зауважте, що у програмі не передбачено відновлення фотографій, які було вилучено з фотоапарата. Фотографії не буде пересунуто до теки смітника &kde;, їх буде повністю вилучено. Радимо вам двічі перевірити, чи було отримано фотографію до альбому &digikam;, перш ніж вилучати її з фотоапарата. У будь-якому разі, якщо ви плануєте повністю спорожнити картку фотоапарата, краще зробити це з меню самого фотоапарата, оскільки такий спосіб є набагато швидшим. </para
></caution>

        </sect2>

        <sect2 id="using-cameraclientrenaming">
        <title
>Автоматичне перейменування</title>

            <para
>Часто фотоапарати надають файлам фотографій не дуже змістовні зображення. Фотоапарати зазвичай повторно використовують назви файлів, вилучених з фотоапарата. Це може призвести до конфлікту назв, якщо ви отримуєте багато фотографій з різних сеансів зйомки до одного альбому. Також може бути корисним включення до назви файл дати і часу, коли було створено знімок. </para>

            <example
> <title
>Параметри перейменування файлів</title>
                <screenshot
><screeninfo
>Параметри перейменування файлів</screeninfo
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;cameraclientsetting1.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
            </example>

            <para
>Програма &digikam; може автоматично перейменовувати ваші фотографії на основі даних щодо дати і часу, які збережено фотоапаратом у файлах фотографій. Щоб скористатися цією можливістю, натисніть кнопку <guilabel
>Параметри</guilabel
> на інтерфейсі фотоапарата. Програма розгорне вікно інтерфейсу фотоапарата, щоб показати пункти додаткових можливостей. Виберіть пункт <guilabel
>Налаштувати</guilabel
>, а потім вкажіть префікс назви файла, який ви бажаєте використовувати. Крім того, ви можете додати дату і час,  початкову назву файла, суфікс назви файла, каталог, власника, групу власника, назву фотоапарата, послідовний номер, або будь-які інші метадані фотографії. </para>
	 
            <para
>На наступній панелі ви побачите пункти, пов’язані з обертанням/віддзеркаленням зображення, та створенню підальбомів на основі дати. Якщо ви позначите останній пункт, програма автоматично створить по одній теці для кожного з днів. </para>
            <para
>Пункт “Дії «на ходу»“ відкриває меню з трьох інших пунктів, яке визначає дії над фотографіями перед збереженням їх на диску. Перші два пункти пов’язано з даними автора у параметрах <link linkend="author-identity"
>Типового профілю автора</link
>. Якщо ці пункти буде позначено, відповідні дані буде скопійовано до полів міток EXIF та IPTC. За допомогою останнього пункт ви можете встановити дату і час для всіх отриманих фотографій. </para>

            <tip>
                <para>
                <itemizedlist>

		   <listitem
><para
>Потреба у послідовному номері може виникнути, якщо у вашому фотоапараті передбачено режим дуже швидкої зйомки послідовних кадрів, що може призвести до існування двох різних фотографій з однаковою датою та часом зйомки. </para
></listitem>

                    <listitem
><para
>Якщо ви бажаєте скористатися форматом дати, відмінним від типового формату дати, натисніть пункт <guilabel
>Дата і час...</guilabel
>, виберіть пункт <guilabel
>Нетиповий</guilabel
> у спадному списку  <guilabel
>Формат</guilabel
> і вкажіть, наприклад, "dd.MM.yyyy hh:mm:ss". Докладніше про можливості запису дати і часу можна дізнатися з довідки щодо класу <ulink url="http://doc.qt.digia.com/qt/qdatetime.html#toString"
>QdateTime</ulink
>.</para
></listitem>

                    <listitem
><para
>Якщо ви позначите пункт <guilabel
>Назви файлів з фотоапарата</guilabel
>, ви зможете скористатися варіантом переведенням назв файлів у нижній регістр під час отримання. Або, якщо хочете, скористатися літерами у верхньому регістрі.</para
></listitem>

                </itemizedlist>
                </para>
            </tip>

            <para
>Нову назву файла, яку &digikam; використає для фотографій після отримання буде вказано під назвою, вказаною фотоапаратом, на панелі перегляду мініатюр. Програма запам’ятає параметри перейменування і скористається ними під час вашого наступного використання фотоапарата. </para>

        </sect2>

        <sect2>
        <title
>Дії, засновані на даних з фотоапарата</title>

            <sect3>
            <title
>Автоматичне обертання</title>

                <para
>&digikam; може використовувати будь-які дані щодо орієнтації фотоапарата на момент зйомки для автоматично повороту фотографій під час отримання. Подібні дані надають далеко не всі фотоапарати. Див. розділ щодо <link linkend="using-sidebarmetadata"
>метаданих бічної панелі</link
>, щоб дізнатися більше про дані, які ваш фотоапарат може вбудовувати до фотографій. </para>

                <example
> <title
>Параметри дій на льоту</title>
                    <screenshot
><screeninfo
>Параметри дій на льоту</screeninfo
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;cameraclientsetting2.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
                </example>

                <para
>Таке автоматичне обертання типово увімкнено і, якщо фотоапарат не надає потрібних даних, &digikam; не змінюватиме початкової орієнтації знімка. Якщо ви бажаєте вимкнути автоматичне обертання, натисніть кнопку <guilabel
>Додатково</guilabel
> і зніміть позначку з пункту <guilabel
>Автоматична орієнтація</guilabel
>, розташованого у нижній частині вікна. </para>

            </sect3>

            <sect3>
            <title
>Автоматичне створення альбомів призначення</title>

                <para
>Якщо ваш фотоапарат здатен надавати відомості щодо дати зйомки, &digikam; може скористатися цими даними для створення підальбомів у альбомі призначення під час отримання знімків. Назви підальбомів буде засновано на датах зйомки. Всі зображення з однаковою датою буде отримано до одного підальбому. Не всі фотоапарати надають дані про дату. Див. розділ щодо <link linkend="using-sidebarmetadata"
>метаданих бічної панелі</link
>, щоб дізнатися більше про дані, які ваш фотоапарат може вбудовувати до фотографій. </para>

                <example
> <title
>Параметри автоматичного створення альбомів</title>
                    <screenshot
><screeninfo
>Параметри автоматичного створення альбомів</screeninfo
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;cameraclientsetting3.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
                </example>

                <para
>Цей варіант роботи типово вимкнено. За типового налаштування &digikam; отримуватиме фотографії до кореневих тек альбомів призначення. Якщо ви бажаєте увімкнути цей варіант роботи, натисніть кнопку <guilabel
>Додатково</guilabel
> і позначте пункт <guilabel
>Отримувати фотографії автоматично</guilabel
>, розташованого у нижній частині вікна. </para>

            </sect3>

        </sect2>

        <sect2>
        <title
>Вивантаження файлів на ваш фотоапарат</title>

            <para
>Найпростішим способом вивантаження фотографій з вашого комп’ютера на ваш фотоапарат є натискання кнопки <guilabel
>Отримати</guilabel
> з наступним натисканням кнопки <guilabel
>Вивантажити</guilabel
>. Програма відкриє стандартне діалогове вікно вибору файлів &kde;, за допомогою якого ви зможете вибрати файли на вашому комп’ютері для копіювання на фотоапарат. Ви можете вибрати декілька файлів за допомогою типових для &kde; способів вибору. </para>

            <para
>Після визначення набору зображень, &digikam; запитає вас про те, куди ви бажаєте вивантажити файли з вашого фотоапарата. Відкриється діалогове вікно вибору теки на фотоапараті. Просто позначте одну з тек і натисніть кнопку «Гаразд», щоб розпочати вивантаження. Вивантажені зображення не буде вилучено з жорсткого диска вашого комп’ютера. </para>

            <example
>  <title
>Діалогове вікно вибору теки фотоапарата</title>
                <screenshot
><screeninfo
>Діалогове вікно вибору теки фотоапарата</screeninfo
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;camerafolderselectiondialog.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
            </example>

            <note
><para
>Можливість вивантаження підтримується не всіма драйверами фотоапаратів. </para
></note>

        </sect2>

        <sect2 id="using-gps">
        <title
>Як користуватися пристроєм GPS за допомогою &digikam;</title>
            <note
><para>
                    <inlinemediaobject>
                    <imageobject
><imagedata fileref="&path;handheld_gps.png" format="PNG"/></imageobject>
</inlinemediaobject
>GPS (global positioning system або глобальна система позиціювання) використовується як загальне позначення у всьому тексті цього документа. Цей термін означає просто можливість показу місця на карті за допомогою координат широти і довготи. Технічною реалізацією, яка надаватиме дані може бути американська GPS, російський ГЛОНАС, європейське GALILEO або будь-яка інша система. </para
></note>

            <para
>У прив’язці зображення до точних географічних координат можуть бути зацікавлені не лише професійні фотографи. Не кожен може скористатися літаком для обльоту і сканування певної території з автоматичним записом даних GPS. Геодезисти, військові, поліція, будівельні компанії, агенції з продажу нерухомості, всі вони потребують подібної прив’язки. </para>
            <para
>Крім того, якщо з плином часу ви забули, де було зроблено знімок, якщо ви полюбляєте чудову можливість переглядачів інтернету відкривати об’ємну карту місцевості, де було створено знімок, якщо ви хочете надіслати ваш знімок як листівку іншому користувачеві &digikam; (який зможе знайти місце вашого знімка на карті) або якщо вам просто потрібна прив’язка, як елемент документування, — зберігання даних про розташування місця зйомки у самому файлі фотографії буде дуже корисним. </para>
            <para
>Ну, добре, як же нам зберегти дані GPS у файлах зображень? <ulink url="http://www.exiv2.org/tags.html"
>exiv2</ulink
> підтримує багато типів полів даних GPS, навіть посилання на азимут, супутник та карту. Отже, основним питанням є: як отримати ці дані у потрібні поля? Існує принаймні три шляхи виконання цього завдання: безпосередньо за допомогою відповідного обладнання, за допомогою наступної обробки даних GPS і файлів зображень з використанням додатка «Геопозиціювання» (<ulink url="help:/kipi-plugins/geolocalization.html"
>Підручник</ulink
>) Kipi і за допомогою «ручного» додавання відомих координат. </para>
            <itemizedlist>

                <listitem
><para
>Безпосереднє додавання даних GPS до файлів зображення</para>
                    <para
>Наскільки відомо авторові, на час написання цього підручника не існувало фотоапаратів з вбудованим модулем GPS. Але існують фотоапарати, які скомпоновано з приймачами GPS. Такі приймачі працюють як додаткові картки, за допомогою кабелю передавання даних або Bluetooth. </para>
                    <para
><ulink url="http://www.engadget.com.nyud.net:8090/2004/09/17/diy-black-box-tagging-photos-with-gps-coordinates/"
>Як зробити все самому</ulink>
                    </para>
                </listitem>

                <listitem
><para
>Остаточна обробка даних GPS і файлів зображень</para>
                    <para
>За допомогою додатка «Геопозиціювання» KIPI (<ulink url="help:/kipi-plugins/geolocalization.html"
>Підручник</ulink
> буде доступним, якщо додатки Kipi вже встановлено). </para>
                    <para
>Цей підхід є елементарно простим: під час зйомки просто не вимикайте пристрій GPS і тримайте його поряд з фотоапаратом. Після завершення зйомки отримайте зображення і маршрути GPS і запустіть згаданий вище додаток. Додаток виконає прив’язку даних у часовому вимірі, отже, важливо, щоб час на фотоапараті було виставлено правильно (годинник пристрою GPS завжди показує точний час за допомогою даних з супутників). Точність позиціювання за точками маршруту може складати порядку 20 метрів. Звичайно ж, подібний підхід працює, лише якщо ваш фотоапарат здатен записувати дані EXIF. </para>
                    <para
>Отримання маршруту GPS з пристрою може бути виконано за допомогою програм <ulink url="http://gpsman.sourceforge.net/"
>gpsman</ulink
> і <ulink url="http://www.gpsbabel.org"
>gpsbabel</ulink
>. Важливо, щоб отримані маршрути зберігалися у форматі gpx, який є єдиним форматом, сумісним з додатком геопозиціювання. </para>
                    <para
>Для &Windows; і MacOS написано декілька програм, які здатні видобувати і пов’язувати дані з зображень і дані маршрутів GPS. Наведені нижче сайти містять інструменти, які виконують ті самі функції у &Linux;: <ulink url="http://freefoote.dview.net/linux_gpscorr.html"
>gpsCorr</ulink
> і <ulink url="http://www.carto.net/projects/photoTools/gpsPhoto/"
>gpsPhoto</ulink
> </para>
                </listitem>

                <listitem>
                    <para
>Додавання відомих координат вручну</para>
                    <para
>Якщо вам випадково стала відомою широта/довгота або інші дані, ви можете скористатися скриптом, який є обгорткою GPS до програми Філа Нарві (Phil Harvey) <ulink url="http://www.sno.phy.queensu.ca/~phil/exiftool"
>ExifTool</ulink
>, яка використовує позначення координат числами з плаваючою комою обох знаків, які надаються maps.google. </para>
                </listitem>

            </itemizedlist>

            <para
>Пристрої GPS: <ulink url="http://www.letsgodigital.org/en/9323/sony_gps_photography/"
>інструмент стеження за GPS від Sony </ulink
> і <ulink url="http://www.emtac.com/products/bluetooth/index.html#btgps"
>EMTAC bluetooth GPS </ulink
> </para>
        </sect2>
    </sect1>

 <sect1 id="using-setup"
>              <title
>Налаштування &digikam;</title>

        <sect2 id="setupdialog"
>        <title
>Розділ налаштування</title>

            <anchor id="setupdialog.anchor"/>

            <para
>&digikam; намагається надати вам максимальний контроль над діями, які виконує програма. Існує багато параметрів, які можуть змінити поведінку програми &digikam;. Ви можете отримати доступ до цих параметрів за допомогою пункту меню <menuchoice
><guimenu
>Параметри</guimenu
> <guimenuitem
>Налаштувати &digikam;</guimenuitem
></menuchoice
>. Діалогове вікно налаштування поділено на 15 сторінок. Ви можете переходити на ці сторінки натисканням піктограм, розташований у списку лівої частини діалогового вікна. </para>

         <itemizedlist>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-album"
>Параметри альбому</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-collection"
>Параметри збірки</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="author-identity"
>Типовий профіль автора</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-embeddedinfo"
>Метадані (вбудовані відомості)</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-tooltip"
>Параметри підказок</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-mimetype"
>Параметри типів MIME</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-lighttable"
>Параметри стола з підсвічуванням</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-editor"
>Параметри редактора зображень</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-saveimages"
>Параметри збереження зображень</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-raw-decoder"
>Параметри інструменту декодування цифрових негативів</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-iccprofiles"
>Налаштування профілів ICC</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-kipiplugins"
>Параметри додатків Kipi</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-slideshow"
>Параметри показу слайдів</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-camera"
>Параметри інтерфейсу фотоапарата</link
></para
></listitem>
             <listitem
><para
><link linkend="setup-miscellaneous"
>Інші параметри</link
></para
></listitem>
         </itemizedlist>

            <sect3 id="setup-album"
>                  <title
>Параметри альбому</title>

                <para
>За допомогою параметрів альбому можна налаштувати поведінку основної програми. </para>

                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupalbum.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

                <para
>Значення параметра <guilabel
>Кореневі теки альбомів</guilabel
> визначає адресу теки на вашому жорсткому диску, де  &digikam; зберігатиме всі ваші альбоми. Якщо ви зміните цю адресу без пересування вручну всіх альбомів на жорсткому диску, &digikam; вважатиме, що у бібліотеці немає альбомів і створить нову базу даних за новою адресою. Ваші старі альбоми змінено не буде, але вам доведеться повернути попереднє значення параметра «Кореневі теки альбомів», щоб отримати до них доступ. Якщо вам точно не відомі наслідки ваших дій, краще не змінювати відповідну адресу. </para>

                <para
>Параметри <guilabel
>Мініатюр</guilabel
> описано у розділі <link linkend="using-imageview"
>Зображення</link
>. </para>

                <para
>Значення параметра <guilabel
>Дія за натисканням мініатюри</guilabel
> можна встановити або у <guilabel
>Показати вбудований попередній перегляд</guilabel
> або у <guilabel
>Запустити редактор зображень</guilabel
>. За допомогою цього параметра ви можете визначити типову поведінку &digikam; у відповідь на натискання мініатюри на основній панелі перегляду. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="setup-collection"
>             <title
>Параметри збірки</title>

                <para
>За допомогою цього діалогового вікна можна керувати типами ваших збірок. Збірки альбомів докладно описано у розділі <link linkend="using-myalbumsview"
>Альбоми</link
>. </para>

                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupcollections.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

            </sect3>

            <sect3 id="author-identity"
>              <title
>Типовий профіль автора для IPTC</title>

                <para
>На цій сторінці буде показано параметри типового профілю та дані про авторські права, подібні до наведених на знімку нижче. Ці дані буде автоматично записано довідповідних полів даних IPTC, якщо ви позначите відповідні пункти під час отримання з <link linkend="using-cameraclientrenaming"
>інтерфейсу фотоапарата</link
>. Крім того, якщо ви накажете програмі синхронізувати дані файлів з базою даних, ці дані буде записано до полів IPTC. </para>

                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;cameraclientidentity.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

                <para
>Ось цитата зі специфікації IPTC:</para>
    <itemizedlist>
      <listitem
><para
><emphasis
>Автор</emphasis
> (або <emphasis
>розробник</emphasis
>): у цьому полі слід вказати ваше ім’я або ім’я особи, якою було створено фотографію. Якщо вказувати ім’я фотографа небажано (наприклад, якщо особу фотографа слід тримати у таємниці) можна скористатися назвою компанії або установи. Після збереження, ніхто не має права змінювати значення цього поля. У цьому полі не підтримується відокремлення слів комами або крапками з комою. </para
></listitem>

      <listitem
><para
><emphasis
>Посада автора</emphasis
>: робоче звання автора. У цьому полі слід вказати посаду фотографа. Прикладом посади може бути: Staff Photographer (штатний фотограф), Freelance Photographer (найманий фотограф) або Independent Commercial Photographer (незалежний комерційний фотограф). Оскільки це поле є характеристикою поля «Автор», поле «Автор» також доведеться заповнити. </para
></listitem>

      <listitem
><para
><emphasis
>Подяка</emphasis
> (синонім постачальника): Використовуйте поле Постачальник для особи, яка надала фотографію. Це не обов’язково повинен бути автор. Якщо фотограф працює у агенції новин, такій як Reuters або Associated Press, ці організації слід подати у списку, оскільки вони «надають» зображення для використання іншими. Якщо зображення є комерційною фотографією, у цьому полі слід зазначити групу (агенцію), яку до цього залучено. </para
></listitem>

      <listitem
><para
><emphasis
>Джерело</emphasis
>: у полі «Джерело» слід вказати власника фотографії або власника авторських прав на фотографію. Значення цього поля не повинно ніколи змінюватися після введення даних одразу після створення знімка. Вважайте це поле таким, яке слід заповнювати лише одного разу. Джерелом може бути певна особа, агенція або працівник агенції. Щоб спростити можливий пошук, вам варто відокремлювати зворотні риски («/») від решти тексту пробілами. Користуйтеся формулою «фотограф / агенція», а не «фотограф/агенція». Джерело може відрізнятися від автора і не міститися у списку повідомлення про авторські права. </para
></listitem>

     <listitem
><para
><emphasis
>Авторські права</emphasis
>: у полі «Авторські права слід вказати всі повідомлення про авторські права на інтелектуальну власність, а також слід вказати поточних власників авторських прав на фотографію. Зазвичай, таким власником є фотограф, але, якщо знімок було зроблено найманим працівником, слід вказати назву агенції або компанії, яка його чи її найняла. Використовуйте форму, відповідну законодавству вашої країни. У США типовою формою є: © {дата першої публікації} ім’я власника авторських прав, наприклад, «copr 2005 John Doe». Замість символу © слід використовувати слова «copyright» або скорочення «copr», оскільки можна використовувати лише символи ASCII. У деяких інших країнах визнається лише символ ©, а скорочення не вважається чинним. Використовувати щось на зразок (c), де дужки позначають частини кола, теж не завжди можливо. Щоб додатково захистити вміст, скористайтеся фразою «all rights reserved», вказаною після наведеної вище формули. У Європі слід використовувати формулу: Copyright {Рік} {власник авторських прав}, all rights reserved. У Японії, щоб максимально захистити вміст, у записі поля авторських прав IPTC слід вказати: (а) слово Copyright; (б) рік першої публікації і (в) ім’я автора. Крім того, ви можете додати фразу «all rights reserved». </para
></listitem>
   </itemizedlist>

            </sect3>

            <sect3 id="setup-embeddedinfo"
>           <title
>Метадані (параметри вбудованих відомостей)</title>

                <para
>У формат файла зображення може бути вбудовано певні метадані. Ці метадані можуть зберігатися у декількох стандартних форматах. &digikam; може читати метадані у форматі EXIF, якщо такі дані зберігаються у файлі. Крім того, &digikam; може записувати підписи до <ulink url="http://www.exif.org"
>даних EXIF</ulink
>. Запис підписів до розділу EXIF у поточній версії програми обмежено лише зображеннями JPEG (зараз розробляється бібліотека exiv2, яка у недалекому майбутньому розширить спектр форматів, до яких можна записувати метадані: метадані можна буде записати до файлів PNG і TIFF). </para>

                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupembeddedinfo.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

                <para
>За допомогою цих параметрів ви зможете визначити поводження &digikam; з вбудованими даними. </para>

                <para
><guilabel
>Показувати зображення/мініатюри обернутими, відповідно до мітки орієнтації</guilabel
>: якщо буде позначено цей пункт, програма використає всі дані щодо орієнтації, які було записано вашим фотоапаратом до даних EXIF, щоб автоматично повернути ваші фотографії так, щоб їх було показано належним чином. Програма не виконуватиме повороту зображення у файлі, обертання буде здійснено лише під час показу на екрані. Якщо ви бажаєте обернути зображення у файлі, ви можете навести вказівник миші на мініатюру зображення, клацнути правою кнопкою миші і вибрати у контекстному меню пункт <guilabel
>Автоматичний поворот або віддзеркалення за даними EXIF</guilabel
>. У відповідь програма виконає поворот зображення на диску і встановить значення мітки у орієнтації «нормальна». Якщо фотоапарат надає неправильні відомості щодо орієнтації, вам слід зняти позначку з цього пункту. </para>

                <para
><guilabel
>Після обертання/віддзеркалення зображення змінити мітку орієнтації на нормальну</guilabel
>: позначення пункту автоматичного обертання призведе до автоматичного виправлення орієнтації зображень, знятих цифровими фотоапаратами з датчиком орієнтації. Такі фотоапарати додають мітку орієнтації до метаданих EXIF метаданих. Програма &digikam; може читати дані з цієї мітки і враховувати значення під час показу зображення. Якщо ви виконаєте обертання зображення вручну, значення цієї мітки вже не відповідатиме куту повороту зображення. За допомогою цього пункту можна встановити для мітки орієнтації, після виконання належного повороту, значення «нормальна». Зніміть позначку з цього пункту, якщо ви не бажаєте, щоб програма &digikam; вносила зміни до мітки орієнтації після повороту або віддзеркалення зображення. </para>

                <para
>Пункт <guilabel
>Дії IPTC</guilabel
> допоможе вам записати дані до відповідних полів IPTC. Таким чином, метадані буде збережено у самому зображенні, а не лише у базі даних &digikam;. Такі метадані можна буде використовувати у інших програмах, експортувати або імпортувати до &digikam; без втрат. </para>

                <para
><guilabel
>Зберігати підписи зображення як вбудований текст</guilabel
>: якщо ви позначите цей пункт, програма синхронізуватиме підписи, які ви додаватимете до ваших фотографій, з підписами, вбудованими до файла зображення. Подібна синхронізація буде корисною, оскільки вбудовані до зображення підписи можна буде прочитати у інших переглядачах зображень. Але позначати цей пункт слід обережно: якщо у вас є зображення з уже вбудованими підписами, ці підписи буде перезаписано підписами, створеними у &digikam;. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="setup-tooltip"
>                <title
>Параметри підказок</title>

                <para
>За допомогою цієї сторінки налаштувань можна вказати повний перелік даних, які буде показано на контекстній панелі, коли ви затримуватимете вказівник миші над мініатюрою знімка на основній панелі перегляду. Відповідно до позначення пунктів, ці дані буде показано або приховано. </para>

                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setuptooltip.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

            </sect3>

            <sect3 id="setup-mimetype"
>               <title
>Параметри типів MIME</title>

                <para
>&digikam; може обробляти зображення у багатьох форматах, а також файли у деяких відео та аудіо форматах. Щоб визначитися з типами файлів, вміст яких &digikam; намагатиметься показати, ви можете додати або вилучити суфікси файлів з цих списків. Всі файли, що зберігатимуться у теках альбомів &digikam; і не матимуть у назві суфіксів зі списків, &digikam; просто ігноруватиме. </para>
                <note
><para
>Типові параметри відновити дуже просто: натисніть кнопки оновлення, розташовані праворуч від пунктів категорій.</para
></note>

                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupmimetypes.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

            </sect3>

            <sect3 id="setup-lighttable"
>               <title
>Параметри стола з підсвічуванням</title>

                <para
>Ви можете визначити параметри стола з підсвічуванням &digikam;, вказані на цій сторінці, типовими, тобто такими, які буде використано під час кожного завантаження стола з підсвічуванням (якщо це можливо, оскільки для зображень різних розмірів режим синхронізації не працюватиме). Рекомендуємо вам позначати пункт «Завантажувати зображення повністю», лише якщо ваш комп’ютер достатньо швидкий. Якщо це так, позначення цього пункту значно покращить перегляд результатів. </para>
                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setuplighttable.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

            </sect3>

            <sect3 id="setup-editor"
>                 <title
>Параметри редактора зображень</title>
                <para
>Типово, редактор зображень буде використовувати чорне тло для показу фотографій. Якщо ви надаєте перевагу іншому кольору тла, тут ви можете вибрати потрібний колір. Крім того, ви можете вимкнути показ панелі інструментів у повноекранному режимі роботи редактора зображень. </para>
                <para
>Переекспоновані та недоекспоновані ділянки зображення можна визначити за темними і світлими кольоровими позначками, колір яких можна визначити на цій сторінці. У редакторі відповідний режим перегляду можна увімкнути або вимкнути за допомогою натискання клавіш F10 і F11, відповідно.</para>
                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupimageeditor.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

            </sect3>

            <sect3 id="setup-saveimages"
>             <title
>Параметри збереження зображень</title>

                <para
>Якщо ви внесете зміни до файла JPEG, а потім вирішите знову зберегти його на диску, програмі доведеться перекодовувати файл JPEG. Під час кожного кодування файла JPEG доведеться визначатися щодо рівня якості, який слід застосовувати під час кодування. На жаль, дані про застосований рівень якості не буде записано до самого файла зображення. Це означає, що редактор зображень не зможе скористатися рівнем якості початкового зображення під час збереження зміненого зображення. Ви можете змінити типовий рівень якості, який використовуватиме редактор зображень під час збереження зображень, за допомогою пересування повзунка <guilabel
>Якість JPEG</guilabel
> (1 — низька якість / 100 — висока якість без стискання). </para>
                <para
>Субдискретизація насиченості — це спосіб кодування зображень на основі реалізації більшої роздільної здатності для даних яскравості світла, порівняно з даними щодо кольору. Докладніше пояснення можна знайти у <ulink url="http://en.wikipedia.org/wiki/Chroma_subsampling"
>цій</ulink
> статті Вікіпедії. </para>
                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupsaveimages.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

                <para
>За допомогою пункту <guilabel
>Стиснення PNG</guilabel
> ви можете зменшити розміри файлів PNG. Стискання не призведе до втрати зображенням якості, оскільки у PNG використано алгоритм зберігання зображення без втрат. Єдиним наслідком застосування цього параметра буде зміна часу видобування або стискання даних. Якщо ваш комп’ютер достатньо швидкий, ви можете скористатися високим значенням коефіцієнта стискання (1 — незначне стискання / 9 — найвищий рівень стискання). </para>

                <para
>За допомогою пункту <guilabel
>Стискати TIFF</guilabel
> ви можете увімкнути або вимкнути використання алгоритму стискання зі зменшенням (<emphasis
>Deflate</emphasis
>) для файлів зображень TIFF. За допомогою цього пункту можна зменшити розмір файлів зображень TIFF. Стискання не призведе до втрати якості зображення, оскільки <emphasis
>Deflate</emphasis
> є алгоритмом стискання без втрат. </para>

                <para
>За допомогою пункту <guilabel
>Файли без втрат JPEG 2000</guilabel
> можна увімкнути зберігання файлів без втрат, або, якщо було вказано параметри зберігання з втратою якості, покращити відносну якість за однакового розміру файла зі звичайним JPEG. На час написання цього підручника програма ще не підтримувала роботу з метаданими файлів такого типу, але підтримку буде передбачено у найближчих версіях. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="setup-raw-decoder"
>            <title
>Параметри інструменту декодування цифрових негативів</title>

                <para
>У ранніх версіях &digikam; редактор зображень був лише інструментом перегляду зображень, але він швидко перетворився на дуже корисний інструмент роботи з фотографіями. За допомогою цього діалогового вікна ви можете керувати поведінкою редактора зображень. </para>

                <para
><guilabel
>16-бітова глибина кольорів</guilabel
></para>
                <para
>Якщо буде позначено цей пункт, всі файли цифрових негативів буде декодовано з використанням 16-бітової глибини кольорів та лінійної кривої гами. Щоб запобігти появі у редакторі темних зображень, рекомендуємо вам у цьому режимі скористатися керування кольорами. Якщо пункт не буде позначено, всі файли цифрових негативів буде декодовано з використанням 8-бітової глибини кольорів, кривої гами BT.709 та 99-відсоткової точки білого. Декодування у такому режимі є швидшим за декодування у 16-бітовому режимі. У 8-бітовому режимі до уваги братиметься лише параметр <guilabel
>Яскравість</guilabel
> (обмеження dcraw). </para>

                <para
><guilabel
>Інтерполювати RGB як чотири кольори</guilabel
></para>
                <para
>Типово припускається, що всі зелені пікселі однакові. Однак, якщо зелені пікселі парних рядів більш чутливі до ультрафіолетового світла, ніж пікселі в непарних рядах, ця різниця утворює на зображенні сітку. Вживання цього параметра вирішує цю проблему з мінімальною втратою якості. Якщо коротко, цей параметр трохи розмиває зображення, але позбувається фальшивого візерунка сітки 2x2 за допомогою методу якості VNG або переплітається з методом AHD.</para>

                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setuprawfiledecoding.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

                <para
><guilabel
>Використовувати баланс білого фотоапарата</guilabel
></para>
                <para
>Якщо позначено, використовувати нетиповий баланс білого, що визначається фотоапаратом. Якщо цей пункт не позначено буде використано <guilabel
>Автоматичний баланс кольорів</guilabel
>.</para>

                <para
><guilabel
>Автоматичний баланс кольорів</guilabel
></para>
                <para
>Використовується, лише якщо не встановлено баланс білого. Типове значення призводить до використання фіксованого балансу кольорів, заснованого на обробці фотографії білої картки у сонячному світлі.</para>

                <para
><guilabel
>Використовувати вторинні датчики супер-ПЗЗ</guilabel
></para>
                <para
>Лише для дзеркальних фотоапаратів Fuji (Фуджі) з супер-ПЗЗ. Використовуйте вторинні датчики, щоб знизити експозицію зображення на чотири позиції і виявити деталі на світлих ділянках. Для всіх інших типів фотоапаратів не слід змінювати значення цього параметра.</para>

                <para
><guilabel
>Виблиски</guilabel
></para>
                <para
>Ось опис трьох варіантів обробки світлих ділянок (виблисків), створений Nicolas Vilars:</para>
                <para
>Типовою поведінкою є робота з світлими ділянками або відблисками (тобто ділянками зображення, які пересвічено через те, що ваш фотоапарат не зміг записати дані щодо цих світлих ділянок) як з ділянками звичайного/суцільного білого кольору (варіант <guilabel
>суцільний білий</guilabel
>). Цікаві результати можна отримати за використання варіанта <guilabel
>Не об’єднувати</guilabel
>: світлі ділянки буде показано відтінками рожевого. Нарешті, ви можете спробувати відновити частину відсутніх даних зі світлих ділянок (<guilabel
>Перебудова</guilabel
>).</para>
                <para
>Можливою причиною появи відблисків є те, щоб сині датчики матриці насичуються повільніше за зелені або червоні. &digikam;/dcraw намагається відновити відсутні зелені та червоні кольори на основі даних з ненасичених синіх датчиків. Звичайно ж, використання подібного відновлення — це завжди питання компромісу між потрібною вам кількістю кольорів та бажаною якістю білого кольору.</para>
                <para
>Якщо ви оберете варіант <guilabel
>перебудувати</guilabel
>, програма запропонує вам вибрати рівень. Значення 3 є найпоширенішим, саме з нього варто починати налаштування відповідно до параметрів окремого зображення.</para>
                <note
><para
>Зробимо тут невеличке зауваження. Тим з вас, хто прочитав сторінки довідки (man) Dcraw, відомо, що автор вказує компромісне значення 5, 0 — суцільний білий, 1 — не об’єднувати (unclip). Ось чому у &digikam; 0 і 1 — це варіанти «суцільний білий» і «не об’єднувати» у спадному меню (якщо ви оберете один з цих варіантів, повзунок рівня буде вимкнено). Крім того, повзунок у &digikam; за вибору варіанта «перебудувати» надає вам змогу вибрати значення від 0 до 7 (замість значень від 0 до 9 у командному рядку Dcraw), де проміжним (компромісним) значенням є 3, а не 5, як у «справжньому» командному рядку Dcraw.</para
></note>

                <para
><guilabel
>Яскравість</guilabel
> (працює лише у 8-бітовому режимі)</para>
                <para
>Встановіть рівень яскравості світла відповідно до ваших уподобань. Ймовірно, вам слід скористатися значенням трошки більшим за типове = 1. Але, якщо ви помилитеся, це значення можна буде пізніше скоригувати за допомогою редактора зображень &digikam;. Беручи до уваги час, потрібний на усування мозаїчності, вам варто бути консервативним або консервативною. </para>

                <para
><guilabel
>Якість</guilabel
></para>
                <para
>Алгоритм <ulink url="http://en.wikipedia.org/wiki/Demosaicing"
>усування мозаїчності</ulink
> використовується у обробці цифрових зображень для відтворення цілого зображення за частковими даними, отриманими від датчика зображення з фільтруванням кольорів, який вбудовано до багатьох цифрових фотоапаратів у формі матриці датчиків визначення різних кольорів. Подібну обробку також називають інтерполяцією за МФК (масивом фільтрів кольорів) або відбудовою кольорів.</para>
                <para
>У &digikam; і Dcraw передбачено три варіанти: білінійна інтерполяція, інтерполяція VNG та інтерполяція AHD. Здається, відповідно до тестів виконаних автором цього підручника та автором реалізації алгоритмів, <emphasis
>інтерполяція AHD</emphasis
> (абревіатура від Adaptive Homogeneity-Directed або адаптивна гомоненно-спрямована) є найкращим варіантом з огляду на якість. <emphasis
>Інтерполяція VNG</emphasis
> (Variable Number of Gradients або змінної кількості градієнтів) була першим алгоритмом, який використовувала програма Dcraw, але отримані зображення страждали на кольорові дефекти на краях. <emphasis
>Білінійна інтерполяція</emphasis
> цікава, лише якщо вам потрібна швидкість за прийнятного результату.</para>

                 <para
><guilabel
>Увімкнути боротьбу з шумом</guilabel
></para>
                 <para
>Усування мозаїчності вашого зображення може потребувати додаткового усування шуму (ціною деякої втрати швидкості). Якщо ви позначите цей пункт, програма використає алгоритм усування шуму, не виводячи кольори зображення за межі простору кольорів CIE Lab. Оскільки шум буде усунено лише на шарі світності (Luminosity) (літера «L» у скороченні Lab), ваше зображення не буде розмито, як за використання традиційних алгоритмів усування шуму у режимі RGB. Отже, якщо ви перетворили зображення з цифрового негатива, і на ньому з’явився шум, замість застосування інструменту усування шуму, поверніться назад і спробуйте виконати повторне перетворення з позначенням цього пункту. Типове значення: <emphasis
>Поріг</emphasis
> = 100. Збільшення цього значення призведе до збільшення рівня згладжування зображення, зменшення — до зменшення рівня згладжування. </para>

                <anchor id="CA.anchor"/>
                <para
><guilabel
>Увімкнути виправлення хроматичної аберації</guilabel
></para>
                <para
>Якщо вам відоме значення хроматичної аберації вашого об’єктива, ви можете вказати значення виправлення червоного і синього каналів. Цей метод виправлення хроматичної аберації є оптимальним, оскільки виправлення відбувається на етапі перетворення цифрового негатива. </para>

           </sect3>

           <sect3 id="setup-iccprofiles"
>            <title
>Налаштування профілів ICC</title>

              <para
>У &digikam; ви можете керувати кольорами. У файлах цифрових негативів, у їх початковій формі, взагалі не передбачено керування кольорами. Ваш фотоапарат надає дані такими, якими їх було отримано, — ви можете керувати будь-якими параметрами обробки цих даних. У кожного фотоапарата є специфічні параметри щодо отримання даних про кольори, отже, під час обробки вам слід застосувати до знімків певний профіль. Докладніші відомості та пояснення можна знайти у розділі <link linkend="using-iccprofile"
>Керування профілями кольорів ICC</link
>. </para>
              <para
>Загалом кажучи, профіль «відображає» дані про кольори і надає відомості щодо того, які ці дані слід показувати глядачеві. Крім того, профіль надає дані LCMS та &digikam; про те, як слід переносити дані кольорів з одного простору кольорів до іншого для того, щоб відтворення кольорів на різних носіях було якомога точнішим. </para>
                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupiccprofiles.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

              <para
><guilabel
>Поведінка</guilabel
>: запитувати під час відкриття зображення у редакторі зображень/запуску інструменту керування кольорами для файлів цифрових негативів. </para>
              <para
><guilabel
>Каталог профілів кольорів</guilabel
>: у цьому полі вкажіть теку, де зберігаються всі ваші профілі, наприклад, «/usr/share/color/icc» або «/home/user/.color/icc». Під час запуску &digikam; виконає пошук профілів кольорів у вказаних вами теках.</para>
              <para
><guilabel
>Параметри профілів ICC</guilabel
>: тут ви можете вказати «типові» значення для ваших профілів. Всі вказані значення можна пізніше змінити під час відкриття файла цифрового негатива.</para>
              <itemizedlist>

                <listitem
><para
>Пункт <guilabel
>Використовувати перегляд з керуванням кольорами</guilabel
> є альтернативою використанню Xcalib або Argyll. Керування кольорами буде застосовано лише до вашого зображення, а не до всього зображення на екрані! </para
></listitem>

                <listitem
><para
>Вам слід вказати профіль кольорів робочого простору (лінійний профіль, зокрема sRGB, ECI-RGB, LStar-RGB, Adobe-RGB або CIE-RGB). Якщо ви бажаєте надрукувати ваші знімки, можливо, варто зупинити вибір на Adobe RGB. Якщо зображення призначено лише для оприлюднення у інтернеті, краще вибрати sRGB (кольори Adobe RGB видаватимуться трохи тьмяними у програмах, які не використовують керування кольорами, зокрема переглядачах інтернету). Але, звичайно ж, пізніше ви зможете змінити профіль кольорів (призначенням іншого профілю), тому Adobe RGB буде непоганим вибором для зберігання та обробки зображень, оскільки ви завжди зможете замінити цей профіль на sRGB перед оприлюдненням вашого зображення у блозі.</para
><para
>Не використовуйте нелінійні профілі, оскільки вони можуть змінити баланс кольорів.</para>
                </listitem>

                <listitem
><para
>Вхідний профіль має відповідати даним щодо виробника вашого фотоапарата та його моделі. «Не всі профілі створено рівними», у деяких з них не передбачено відображення тонів/виправлення гами (Canon). На час створення цього підручника програма dcraw не виправляла гами під час перетворення з 16-бітовою глибиною кольорів, а це означає, що вам доведеться виконувати відображення тонів власноруч.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>На цій сторінці ви знайдете і декілька інших пунктів, зокрема профіль проби кольорів, за допомогою якого можна імітувати, якщо вам відомий відповідний профіль, показ зображення на певному пристрої. Подібна проба буде корисною, наприклад, перед друком, оскільки ваш принтер може мати вужчу палітру, що призведе до перенасичення деяких з кольорів. Ви можете виправити подібний дефект вручну, не покладаючись на «сліпий» алгоритм, вбудований до вашого принтера.</para
></listitem>

              </itemizedlist>

              <para
>Для більшості фотоапаратів визначення профілю кольорів легко провести за допомогою, наприклад, типу фотоапарата, але для фотоапаратів Canon це не так. Нижче наведено таблицю відповідності фотоапаратів та профілів. Звичайно ж, ця таблиця не є офіційною. </para>
              <informaltable
><tgroup cols="2">
                <thead
><row>
                    <entry
>Фотоапарат</entry>
                    <entry
>Набір профілів</entry>
                    </row
></thead>
                    <tbody>
                        <row
>   <entry
>Canon 1D mark II</entry
>     <entry
>6051</entry
>      </row>
                        <row
>   <entry
>Canon 1D mark II</entry
>     <entry
>6111</entry
>      </row>
                        <row
>   <entry
>Canon 1Ds</entry
>            <entry
>6021</entry
>      </row>
                        <row
>   <entry
>Canon 1Ds mark II</entry
>    <entry
>6081</entry
>      </row>
                        <row
>   <entry
>Canon 5D</entry
>      <entry
>6091</entry
>      </row>
                        <row
>   <entry
>Canon 10D</entry
>     <entry
>6031</entry
>      </row>
                        <row
>   <entry
>Canon 20D</entry
>     <entry
>6061</entry
>      </row>
                        <row
>   <entry
>Canon 30D</entry
>     <entry
>6112</entry
>      </row>
                        <row
>   <entry
>Canon 40D</entry
>     <entry
>6101</entry
>      </row>
                        <row
>   <entry
>Canon 300D</entry
>    <entry
>6031</entry
>      </row>
                        <row
>   <entry
>Canon 350D</entry
>    <entry
>6111 або 6071</entry
>      </row>
                        <row
>   <entry
>Canon 400D</entry
>    <entry
>6131</entry
>      </row>
                     </tbody>
                  </tgroup>
              </informaltable>
              <para
>Суфікс назви профілю Canon визначає стиль призначення: F — точний (Faithful) стиль, L — пейзажний (Landscape) стиль, N — нейтральний (Neutral) стиль, P — портретний (Portrait) стиль, S — стандартний (Standard) стиль. </para>

              <para
>Тут ви знайдете типовий сценарій <link linkend="raw-workflow"
>обробки цифрового негатива</link
>.</para>
            </sect3>

            <sect3 id="setup-kipiplugins"
>            <title
>Параметри додатків Kipi</title>

                <para
>Kipi — це абревіатура від &kde; Image Plugin Interface (інтерфейс роботи з зображеннями &kde;). Робота з цим інтерфейсом підтримується у багатьох програмах для перегляду та редагування зображень у &kde;. Використання цього інтерфейсу надає &digikam; додаткову можливість скористатися багатьма додатками, як було написано для роботи з будь-якою з програми, що реалізують інтерфейс Kipi. </para>

               <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupkipiplugins.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

                <para
>Якщо у вашій операційній системі встановлено пакунок додатків Kipi, ви побачите список встановлених додатків. Оберіть ті з них, якими бажаєте користуватися, і програма завантажить їх. Пункти додатків з’являться у меню програми та контекстних меню мініатюр. </para>

                <para
>Налаштувати прив’язку клавіатурних скорочень до дій, які виконуватиме додаток можна за допомогою вибору пункту меню <menuchoice
><guimenu
>Параметри</guimenu
> <guimenuitem
>Налаштувати скорочення</guimenuitem
></menuchoice
>. </para>

                <para
>Щоб дізнатися більше про додатки KIPI, ознайомтеся з <ulink url="help:/kipi-plugins/index.html"
>підручником з додатків KIPI</ulink
>. </para>

            </sect3>

            <sect3 id="setup-slideshow"
>              <title
>Налаштування показу слайдів</title>
                <para
>Налаштування показу слайдів має бути інтуїтивно зрозумілим. За допомогою верхнього повзунка можна скоригувати час між перемиканням зображень. Зазвичай, можна зупинитися на значенні 4-5 секунд. За допомогою інших пунктів ви можете увімкнути або вимкнути показ певних метаданих у нижній частині області показу слайдів.</para>
                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupslideshow.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>
            </sect3>

            <sect3 id="setup-camera"
>                 <title
>Параметри інтерфейсу фотоапарата</title>

                <para
>Параметри фотоапарата буде показано у лівій частині поточного списку підтримуваних фотоапаратів. Вгорі праворуч розташовано кнопку автоматичного визначення, після натискання якої програма спробує визначити параметри фотоапарата з’єднаного з комп’ютером (не забудьте належним чином з’єднати фотоапарат з комп’ютером та увімкнути його у режимі показу знімків). Нижче розташовано поля визначення параметрів порту. У поточній версії програми підтримується робота з послідовним портом, портом USB та носіями даних USB/FireWire. </para>

                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupcamera.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

                <anchor id="cameraselection.anchor"/>

                <para
>Після натискання пункту фотоапарата у списку, розташованому ліворуч, програма покаже список підтримуваних портів, один з яких ви зможете вибрати. Якщо можливим є лише один з портів, його буде позначено автоматично. Внизу праворуч буде розташовано поле для визначення точного шляху до файла пристрою у разі послідовного порту. Будь ласка, зауважте, що для інтерфейсів USB ніяких шляхів вказувати не потрібно. Якщо вам не вдасться знайти пункт вашого фотоапарата у списку, ви можете скористатися пунктом типового пристрою зберігання даних вибором пункту <guilabel
>Змонтований фотоапарат</guilabel
> зі списку. </para>

                <para
>Найнижче розташовано поле, у якому ви можете вказати шлях до сховища даних фотоапарата на порті USB або FireWire (IEEE-1394 або i-link). Це поле буде задіяно після вибору вами пунктів фотоапаратів з носіями даних USB або FireWire у списку фотоапаратів. У це поле слід ввести шлях до теки, куди було змонтовано ваш фотоапарат, наприклад, «mnt/camera»або «/mnt/removable». </para>

                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupaddcamera.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

                <para
>Щоб мати змогу користуватися вашим цифровим фотоапаратом за допомогою &digikam;, з’єднайте фотоапарат з вашим комп’ютером, перемкніть фотоапарат у режим показу зображень і увімкніть його. </para>

                <para
>Дайте змогу &digikam; автоматично визначити ваш фотоапарат. Якщо автоматичне визначення виконати не вдасться, ви можете вказати модель фотоапарата і порт вручну. Після налаштування фотоапарата відкрийте меню «Фотоапарати» у головному вікні програми: у списку має з’явитися пункт вашого фотоапарата. </para>

                <note
><para
>У діалоговому вікні налаштування фотоапарата ви можете вибрати для фотоапарата будь-яку назву. Цю назву буде використано у меню <guilabel
>Фотоапарати</guilabel
> головного вікна програми. Якщо ви є власником чи власницею декількох фотоапаратів, ви можете додати їх записи за допомогою цього інтерфейсу налаштування. </para
></note>

            </sect3>

            <sect3 id="setup-miscellaneous"
>          <title
>Інші параметри</title>

                <para
>За допомогою пункту <guilabel
>Підтверджувати пересування елементів до смітника</guilabel
> ви можете керувати рівнем взаємодії &digikam; з користувачем під час вилучення фотографії або альбому. Докладніше про це можна дізнатися з розділів <link linkend="using-deleteimage"
>Вилучення фотографії</link
> і <link linkend="using-deletealbum"
>Вилучення альбому</link
>. </para>

                <para
>Редакторські зміни, внесені за допомогою правої бічної панелі, &digikam; може застосовувати без підтвердження, якщо буде позначено пункт <guilabel
>Застосовувати зміни на правій бічній панелі без підтвердження</guilabel
>. Якщо пункт не буде позначено, зміни буде застосовано лише після натискання кнопки <guilabel
>Застосувати зміни</guilabel
>. </para>

                <para
>Крім того, ви можете вимкнути показ вікна вітання, яке &digikam; показує під час завантаження. У такий спосіб можна дещо пришвидшити запуск &digikam;. </para>

                <anchor id="rescan-items"/>
                <para
>Позначення пункту <guilabel
>Під час запуску виявляти нові елементи</guilabel
> призведе до того, що &digikam; буде шукати нові або вилучені елементи у дереві бібліотеки альбомів під час кожного з запусків &digikam;. Подібні пошуки можуть сповільнити запуск &digikam;. Якщо буде виявлено елементи, які було вилучено з бібліотеки альбомів, &digikam; попросить вас підтвердити вилучення посилань на ці елементи з бази даних. </para>

                <para>
                    <inlinemediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;setupmisc.png" format="PNG"/> </imageobject
></inlinemediaobject>
                </para>

            </sect3>

        </sect2>

        <sect2 id="setuptheme"
>        <title
>Налаштування теми</title>

            <para
>Схеми кольорів призначено для зміни параметрів основного інтерфейсу &digikam; відповідно до ваших уподобань. Щоб отримати доступ до параметрів зміни вигляду програми, скористайтеся пунктом меню <menuchoice
><guimenu
>Параметри</guimenu
> <guimenuitem
>Теми</guimenuitem
></menuchoice
>. Після цього оберіть уподобану вами тему. </para>
        </sect2>

    </sect1>

</chapter>

<!-- ****************************************************************************************** -->

<chapter id="image-editor"
>     <title
>Редактор зображень</title>

 <sect1 id="using-imageeditor"
>        <title
>Вступ до редактора зображень</title>
      <anchor id="imageeditor.anchor"/>

        <sect2 id="imageeditor-window"
> <title
>Вікно редактора зображень</title>
            <para
>До &digikam; вбудовано швидкий редактор зображень, у якому передбачено декілька потужних інструментів редагування зображень. Ви можете скористатися редактором зображень для перегляду ваших фотографій і для внесення до них змін або виправлень. Відкрити вікно редактора зображень можна або за допомогою натискання мініатюри зображення на панелі зображень, або наведенням вказівника миші на мініатюру з наступним клацанням правою кнопкою і вибором пункту <guilabel
>Змінити</guilabel
> з контекстного меню. </para>

            <para
>У редакторі зображень передбачено декілька інструментів, за допомогою яких ви зможете скоригувати фотографію. Робота деяких з цих інструментів забезпечується додатками до &digikam;. Отже, пунктів цих інструментів може типово не бути у вашому дистрибутиві. Докладніше про додатки KIPI можна дізнатися з розділу <link linkend="setup-kipiplugins"
>Налаштування редактора зображень</link
>. </para>

            <example
>  <title
>Вікно редактора зображень</title>
                <screenshot
><screeninfo
>Вікно редактора зображень</screeninfo
><mediaobject
><imageobject
><imagedata fileref="&path;editorpreview.png" format="PNG"/> </imageobject
></mediaobject
></screenshot>
            </example>

            <para
>У редактора зображень лише одне головне вікно, у якому показано: <itemizedlist>

                <listitem
><para
>Смужка стану, розташована у нижній частині вікна, тут буде показано назву файла, поточну кількість файлів, поточний масштаб і розмір поточного зображення. </para
></listitem>

                <listitem
><para
>Смужка меню у верхній частині вікна, а під нею панель інструментів, за допомогою якої ви зможете швидко отримати доступ до типових функціональних можливостей програми. </para
></listitem>

            </itemizedlist>
            </para>

            <para>
                <inlinemediaobject>
                    <imageobject
><imagedata fileref="&path;editortoolbar.png" format="PNG"/></imageobject>
                    <textobject
> <phrase
>Панель редактора зображень</phrase
> </textobject>
                </inlinemediaobject>
            </para>

            <para>

            <orderedlist>

                <listitem
><para
>Перше зображення поточного альбому.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Попереднє зображення.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Наступне зображення.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Останнє зображення поточного альбому.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Збереження зміненого зображення.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Скасування останньої дії.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Повторення скасованої раніше дії.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Відновлення поточного зображення з диска.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Збільшення масштабу зображення.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Зменшення масштабу зображення.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Вмикання або вимикання режиму автоматичного вибору масштабу (режиму, коли розміри вибраного зображення підбираються на основі розмірів області перегляду).</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Поворот поточного зображення.</para
></listitem>

                <listitem
><para
>Обрізання зображення до розмірів вибраної ділянки.</para
></listitem>

            </orderedlist>

            </para>
          </sect2>

        <sect2
>       <title
>Відновлення вашої початкової фотографії</title>

            <para
>Використання інструментів редагування редактора зображень вноситиме зміни до зображення. Файл початкового зображення буде змінено, лише якщо ви скористаєтеся пунктом меню <menuchoice
><guimenu
>Файл</guimenu
> <guimenuitem
>Зберегти</guimenuitem
></menuchoice
> або натиснете кнопку <guilabel
>Зберегти</guilabel
> на панелі інструментів. Зауважте, що після збереження зміненої версії ви вже не зможете відновити початкову версію фотографії. </para>

            <para
>Ймовірно, перед внесенням змін вам захочеться створити копію фотографії. Створити робочу копію можна за допомогою пункту меню <menuchoice
><guimenu
>Файл</guimenu
> <guimenuitem
>Зберегти як</guimenuitem
></menuchoice
>. </para>

            <para
><emphasis
>До</emphasis
> збереження фотографії ви можете будь-коли відновити її початковий вигляд за допомогою пункту меню <menuchoice
><guimenu
>Файл</guimenu
> <guimenuitem
>Відновити</guimenuitem
></menuchoice
> або натискання кнопки <inlinemediaobject
> <imageobject
><imagedata fileref="&path;editorrevertbutton.png" format="PNG"/></imageobject
> <textobject
><phrase
>Кнопка відновлення редактора зображень</phrase
></textobject
> </inlinemediaobject
> <guilabel
>Відновити</guilabel
> на панелі інструментів. Після натискання кнопки всі зміни, внесені до фотографії з часу попереднього збереження, буде втрачено. </para>

        </sect2>

        <sect2
>       <title
>Скасування/Повернення результатів дій</title>

            <para
>Майже будь-які дії, які ви виконуєте у редакторі зображень, може бути скасовано або повторено. Ви можете скасувати більшість нещодавно виконаних дій за допомогою пункту меню <menuchoice
><guimenu
>Зміни</guimenu
><guimenuitem
>Вернути</guimenuitem
></menuchoice
> або відновити результати цих дій за допомогою пункту <menuchoice
><guimenu
>Зміни</guimenu
><guimenuitem
>Повторити</guimenuitem
></menuchoice
> </para>

            <para
>Якщо ви виконуєте ці дії досить часто, вам варто запам’ятати відповідні клавіатурні скорочення: <guilabel
>&Ctrl;-Z</guilabel
> скасовує дію, а <guilabel
>&Ctrl;-Shift-Z</guilabel
> повторює її. </para>

            <para
>Наведіть вказівник миші на піктограму скасування або відновлення дій на панелі інструментів, натисніть і утримуйте ліву кнопку миші аж доки програма не відкриє контекстне меню. Після вибору (і клацання лівою кнопкою миші) одного з пунктів цього меню, всі дії до позначеної буде скасовано або відновлено. </para>

        </sect2>

        <sect2
>       <title
>Перехід від однієї фотографії до іншої</title>

            <para
>Після запуску редактора зображень ви можете перемикатися між фотографіями у області перегляду, з якої було запущено редактор, за допомогою кнопок навігації на панелі інструментів, клавіш <keycap
>PgUp</keycap
>, <keycap
>PgDown</keycap
> або пунктів меню <guilabel
>Файл</guilabel
>. Якщо до перемикання до поточного зображення було внесено зміни, програма запитає вас про те, чи бажаєте ви їх зберегти. </para>

        </sect2>

        <sect2
>       <title
>Зміна режиму перегляду</title>

            <para
>Збільшити або зменшити масштаб фотографії можна за допомогою комбінації <keycombo action="press"
>&Ctrl;<keycap
>коліщатко миші</keycap
></keycombo
>, натискання піктограм панелі інструментів або вибору пунктів меню «Перегляд». </para>
            <para
>Щоб наказати програмі підібрати розмір фотографії за розмірами вікна, натисніть на панелі інструментів кнопку <guilabel
>Вмістити у вікно</guilabel
> <inlinemediaobject>
                <imageobject
><imagedata fileref="&path;editorautosizebutton.png" format="PNG"/></imageobject>
                <textobject
> <phrase
>Кнопка автоматичного вибору розмірів зображення у редакторі</phrase
> </textobject>
            </inlinemediaobject>
            </para>

            <para
>Якщо ви скористаєтеся пунктом меню <menuchoice
><guimenu
>Перегляд</guimenu
> <guimenuitem
>Повноекранний режим</guimenuitem
></menuchoice
>, програма покаже фотографію у повноекранному режимі. Повернутися до звичайного режиму перегляду можна натисканням клавіші <keycombo
>&Esc;</keycombo
>. Типово, панель інструментів буде показано і у повноекранному режимі. Якщо ви бажаєте, щоб панель інструментів не було показано, ви можете вимкнути її показ за допомогою діалогового вікна налаштування &digikam;, доступ до якого можна отримати у основному вікні &digikam;, див. розділ <link linkend="setup-editor"
>Налаштування редактора зображень</link
>. </para>

         </sect2>

        <sect2
>       <title
>Друк зображень</title>

            <para
>Якщо ви бажаєте надрукувати з редактора зображень поточне зображення, скористайтеся пунктом меню <menuchoice
><guimenu
>Файл</guimenu
> <guimenuitem
>Друкувати зображення</guimenuitem
></menuchoice
> (&Ctrl;+P). У відповідь програма відкриє стандартне діалогове вікно друку &kde;, за допомогою якого ви зможете вказати параметри друку вашої фотографії. </para>

           <para
>За допомогою основного вікна програми ви можете надрукувати окремі зображення або набори зображень. Якщо ви захочете, можна надрукувати набори мініатюр. Вам достатньо просто позначити мініатюри зображень у звичайний спосіб і скористатися пунктом меню <menuchoice
><guimenu
>Зображення</guimenu
> <guimenuitem
>Помічник друку</guimenuitem
></menuchoice
>. Після відкриття вікна друку скористайтеся показаними у ньому настановами і виконайте бажане налаштування друку. </para>
         </sect2>

    </sect1>
&doc-photo-editing; &doc-color-management; </chapter>

<!-- *********************************************************************** -->
&doc-menu-descriptions;

<!-- *********************************************************************** -->

&doc-credits-annexes;

<appendix id="installation"
>        <title
>Встановлення</title>

<sect1 id="getting-kapp"
>                <title
>Як отримати &digikam;</title>

<para
>Вебсайт, присвячений &digikam;, розташовано за адресою <ulink url="http://www.digikam.org"
>http://www.digikam.org</ulink
>. На цьому сайті регулярно з’являються свіжі новини щодо &digikam;. &digikam; можна отримати у бінарному форматі або у форматі початкових з сайта &digikam;. </para>

<para
>Крім того, ви можете отримати модулі коду <emphasis
>digikam</emphasis
> і <emphasis
>kipi</emphasis
> зі сховища Git &kde; Extragear за допомогою таких команд: <screen width="40"
><prompt
>%</prompt
> <userinput
>git clone git://anongit.kde.org/digikam</userinput>
    <prompt
>%</prompt
> <userinput
>git clone git://anongit.kde.org/digikam-doc</userinput>
    <prompt
>%</prompt
> <userinput
>git clone git://anongit.kde.org/kipi-plugins</userinput>
    <prompt
>%</prompt
> <userinput
>git clone git://anongit.kde.org/kipi-plugins-doc</userinput
>
</screen>

</para>

<para
>Свіжі випуски можна отримати за такою адресою &URL;: <ulink url="ftp://ftp.kde.org/pub/kde/unstable/digikam/"
>ftp://ftp.kde.org/pub/kde/unstable/digikam/</ulink
>. </para>

</sect1>

<sect1 id="requirements"
>                <title
>Вимоги</title>

<para
>Щоб скористатися усіма можливостями &digikam;, вам слід встановити вказані нижче <ulink url="http://digikam.org/download?q=download/dependencies"
>залежності digiKam</ulink
>. Для збирання &digikam; слід встановити самі пакунки бібліотек та пакунки для розробки на основі цих бібліотек. </para>

<para
>Ймовірно, що розробники вашого дистрибутива вже створили ці пакунки, спробуйте пошукати у сховищах пакунків вашого дистрибутива. </para>

</sect1>

<sect1 id="compilation"
>                 <title
>Збирання і встановлення</title>

<para
>Щоб зібрати і встановити &digikam; у вашій системі, введіть наведені нижче команди у базовій теці пакунків <emphasis
>libkipi</emphasis
> і <emphasis
>digikam</emphasis
>. Вам слід скористатися окремою текою для збирання, щоб вберегти коди програми від захаращення у разі помилок під час збирання. <screen width="40"
><prompt
>%</prompt
> <userinput
>mkdir build </userinput>
    <prompt
>%</prompt
> <userinput
>cmake -DCMAKE_BUILD_TYPE=debugfull -DCMAKE_INSTALL_PREFIX=`kde4-config --prefix` .. </userinput>
   <prompt
>%</prompt
> <userinput
>make</userinput>
    <prompt
>%</prompt
> <userinput
>su</userinput>
    <prompt
>%</prompt
> <userinput
>make install</userinput
>
</screen>
</para>

<note>
<title
>Важливі зауваження</title>

<para
>Настанови Етапу 3 слід використовувати, якщо ви встановлюєте libkipi/libkexiv2 у нетипову теку, вам також слід повідомити pkg-config щодо відповідних шляхів пошуку бібліотек. </para>

<para
>Скриптові <emphasis
>cmake</emphasis
> можна передати точніші параметри збирання і встановлення. Щоб переглянути список цих параметрів, скористайтеся командою <userinput
>cmake --help</userinput
>. </para>

<para
>Щоб надати докладні відомості у звіті про ваду, скористайтеся параметром <emphasis
>-DCMAKE_BUILD_TYPE=debugfull</emphasis
> програми <emphasis
>cmake</emphasis
> під час налаштовування збирання. </para>

<para
>Оскільки працездатність &digikam; залежить від <emphasis
>libkipi</emphasis
> і <emphasis
>libkexif</emphasis
>, вам слід зібрати ці бібліотеки до збирання самого &digikam;. </para>

</note>

<para
>Оскільки для збирання &digikam; використовуються CMake у вас не повинно виникнути проблем зі збиранням програми. Якщо такі проблеми все ж виникнуть, будь ласка, повідомте про них за адресою <email
>digikam-users@kde.org</email
>. </para>

</sect1>

</appendix>

&documentation.index;

</book>
